П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2026 | Справа №607/17415/26 Провадження №3/607/4918/2026

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №735775 від 03 серпня 2026 року: « ОСОБА_1 02 серпня 2026 року о 23 год. 56 хв. в с.Мшанець, на автомобільній дорозі Р-39, керуючи автомобілем марки VOLVO FH12, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на дикого оленя, який раптово вибіг на проїзну частину. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП».
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02 серпня 2026 року керував транспортним засобом марки VOLVO FH12 та рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год. Поблизу с.Мшанець на проїзну частину дороги раптово вибіг олень. Побачивши оленя він одразу ж натиснув на гальма, однак не зміг зупинити транспортний засіб, тому відбулося зіткнення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків. 
У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №735775 від 03 серпня 2026 року; рапорт помічника чергового ВП №2 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Прокопик Х.В. від 03 серпня 2026 року; схему місця ДТП, яка сталася 02 серпня 2026 року о 23 год. 56 хв. в с.Мшанець, на автомобільній дорозі Р-39; письмове пояснення ОСОБА_1 від 03 серпня 2026 року; фотозображення з місця події.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №735775 від 03 серпня 2026 року зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 ПДР.
Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що керував транспортним засобом марки VOLVO FH12 та рухався з дозволеною швидкістю, приблизно 50 км/год. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що не зміг уникнути зіткнення у зв`язку з тим, що олень раптово вибіг на дорогу. Аналогічні відомості ОСОБА_1 вказав у долученому до матеріалів справи письмовому поясненні від 03 серпня 2026 року. 
Оцінюючи надані працівниками поліції докази, суд виходить із того, що за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даного суб`єкта в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Як убачається зі змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №735775 від 03 серпня 2026 року, поліцейським у фабулі правопорушення прямо зазначено, що дикий олень вибіг на проїзну частину раптово.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України небезпека для руху — це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який перетинає смугу руху) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.
За вимогами п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Матеріали справи не містять жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 перевищив встановлену швидкість руху чи мав об`єктивну та технічну можливість уникнути наїзду на дику тварину за умов її раптової появи на проїзній частині в темну пору доби.
Сам по собі факт настання дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу за відсутності винних дій водія щодо порушення Правил дорожнього руху не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У зв`язку з наведеним, надаючи оцінку наявним у справі доказам про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних відомостей, які би свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Жодних доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено вчинення ОСОБА_1 порушення, як учасником дорожнього руху, п. 12.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись статтями 7, 9, 23, 38, 124, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -
постановив:
Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя | Т. Я. Багрій