Справа № 588/730/26
провадження № 2/588/463/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року          м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
ТОВ «ЕЙС» у квітні 2026 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 19.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №252835864, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання за договором.
Однак в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 5900,00 грн.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за реєстром прав вимоги № 242 від 01.08.2023 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023.
10.10.2024 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №10/1024-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за реєстром прав вимоги № 1 від 10.10.2024 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023.
15.07.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого та реєстру боржників до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимог до відповідача за кредитним договором у розмірі 27704,08 грн.
ТОВ «ФК«ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за кредитним договором не здійснювали.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023 у розмірі 27704,08 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 05.05.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 05.05.2026 за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній» 14.05.2026. 
Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що 19.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 уклали кредитний договір №252835864, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у виді кредитного ліміту в розмірі 2000,00 грн з умовою сплати відсотків за користування коштами протягом дисконтного періоду в розмірі 2,05% на день від суми залишку кредиту, та після закінчення дисконтного періоду в розмірі 2,98% на день від суми залишку кредиту. Також сторонами були погоджені інші умови кредитування (а.с. 11-12, 12зв.-21).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9Y65P.
Позивач у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 збільшив суму кредиту до 5900,00 грн, що підтверджується квитанціями у матеріалах справи.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частину 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також до позовної заяви позивачем додано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» (а.с. 85-88, 89-97).
Суд не приймає вказані докази як складову частину кредитного договору укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, з огляду на таке.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Зважаючи на те, що правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які додані позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору №252835864 від 19.06.2023.
Крім того, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі №393/126/20.
Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у кредитному договорі №252835864 від 19.06.2023, який підписав ОСОБА_1 .
Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі 9500,00 грн (а.с. 26-27зв.). Указане підтверджується випискою по рахунку та відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с. 115).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за реєстром прав вимоги № 242 від 01.08.2023 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023 на загальну суму 12583,56 грн із яких: заборгованість по кредиту 5900,00 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6683,56 грн (а.с. 29-32, 34зв., 35, 40, 41, 41зв., 42-43).
10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» був укладений договір факторингу №10/1024-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за реєстром прав вимоги № 1 від 10.10.2024 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023 на загальну суму 27704,08 грн, із яких: заборгованість по кредиту 5900,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21804,08 грн (а.с. 45-48, 49зв.-50).
15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений договір факторингу №15/07/2025-Е, відповідно до умов якого та реєстру боржників до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимог до відповідача за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023 на загальну суму 27704,08 грн, із яких: заборгованість по кредиту 5900,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21804,08 грн (а.с. 52-55, 57зв.-58).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 19.06.2023 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтями 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Статтею 625ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на момент відступлення прав вимоги складала 27704,08 грн, із яких: заборгованість по кредиту 5900,00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21804,08 грн (а.с. 24зв.-25).
ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за кредитним договором не здійснювало.
Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №252835864 від 19.06.2023 у розмірі 27704,08 грн.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано.
Ураховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.
Судові витрати
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд враховує таке.
В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 02.08.2025; протокол погодження вартості послуг; додаткова угода №25771169582 до договору про надання правничої допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої допомоги (а.с. 64-68).
Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000,00 грн.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в пункті 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, пункту 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 були надані наступні послуги, робота адвоката: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 252835864 від 19.06.2023; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 252835864 від 19.06.2023; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 252835864 від 19.06.2023; підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 252835864 від 19.06.2023 (а.с. 66зв.).
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, оскільки такі витрати становлять більше половину ціни позову.
Крім того, дана справа відноситься до категорії малозначних, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства.
Також, позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», що не потребує значного часу роботи.
Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «ФК «ЕЙС» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 2000 грн.
Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4662 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору (2662 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (2000 грн).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙС»заборгованість за кредитним договором № 252835864 від 19.06.2023 в сумі 27704 (двадцять сім тисяч сімсот чотири) грн 08 коп. та 4662 (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд.6 кабінет 13, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 42986956;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Лебедь