07.08.2026 Справа № 756/9056/26

УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний №756/9056/26
Провадження №2/756/7848/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:
 
головуючого  судді Диби О.В.,
 
за участю секретаря  Загороднюк В.В.,
 
позивача   ОСОБА_1 , 
 
представника відповідача  Лукянової - Хомич А.М., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Держави України в особі Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в якому просив визнати дії охоронця Служби судової охорони ОСОБА_2 протиправними, стягнути з державного бюджету України на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн та моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувають декілька справ позивача, і в період з січня по травень 2026 року кожного разу коли позивач перебувала в приміщенні суду, на думку позивача, охоронець суду його переслідує.
Так, як зазначає позивач, 09.03.2026 перебуваючи в приміщенні суду та маючи на меті звернутися до приймальні судді Григоренко І.В. за отриманням інформації по справі, охоронцем ОСОБА_2 було пошкоджено руку позивача, внаслідок чого позивачем було викликано працівників поліції та швидкої медичної допомоги, з подальшим зверненням до лікаря-травматолога, у зв`язку з чим позивач була змушена лікувати пошкоджену руку.
Заяви та скарги позивача до низки державних органів на неправомірні дії охоронця ССО результатів не дали.
Позивач також вказує, що в подальшому 20.05.2026 позивача не було допущено до приміщення Печерського районного суду м. Києва охоронцями ССО, включно із ОСОБА_2 , з підстав відмови позивача надати для огляду гаманець, який знаходився у сумці позивача, у зв`язку з чим позивач в телефонному режимі зверталась до правоохоронних органів.
Позивач вважає такі дії охоронця ССО ОСОБА_2 протиправними та незаконними, тому просить суд визнати дії охоронця Служби судової охорони ОСОБА_2 протиправними, стягнути з державного бюджету України на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн та моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2026 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 04.08.2026, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що викладені позивачем твердження ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті обставин позивачем, не підтверджуються належними та допустимими доказами та не свідчать про протиправність дій працівників ССО. Крім того, пояснив, що працівники ССО діяли у відповідності до норм чинного законодавства. 
У відповіді на відзив позивач вказував на те, що відповідач намагається підмінити поняття, твердження відповідача про незастосування заходів примусу або спецзасобів не виключає та не спростовує завдання позивачу шкоди, факт отримання травми позивачем внаслідок неправомірних дій працівників охорони підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи.
Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
За змістом ст.ст.1173,1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Судом встановлено, що у березні 2026 року позивач отримав травму - пошкодження зв`язок правого променево-зап`ястного суглобу, що підтверджується довідкою №1973 виданою травматологічним пунктом КНП «Київська міська клінічна лікарня №7» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). 
Будь - якої інформації про причини виявленого пошкодження, наведена вище довідка не містить.
Згідно відповіді Територіального управління ССО у м. Києві та Київській області від 23.04.2026, наданої в порядку розгляду звернень позивача, за результатами проведення комплексу перевірочних заходів спрямованих на встановлення фактичних обставин події, яка мала місце 09.03.2026, твердження викладені у зверненнях позивача не відповідають фактичним обставинам події, мають ознаки недостовірних та не підтверджуються об`єктивними доказами. У ході службового розслідування не встановлено події правопорушення, факту фізичного контакту між позивачем та працівником ССО, ознак протиправної поведінки та вини працівника ССО, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями працівника ССО та обставинами, на які посилається позивач. Дії працівника ССО були правомірними та здійснювалися в межах наданих йому повноважень, підстави для притягнення співробітника ССО до дисциплінарної відповідальності відсутні.
З відповіді Територіального управління ССО у м. Києві та Київській області від 03.06.2026, наданої в порядку розгляду звернень позивача убачається, що за результатами проведення всебічного та об`єктивного розгляду звернення позивача встановлено, що 20.05.2026 під час здійснення пропускного режиму в Печерському районному суді м. Києва позивачу було запропоновано пройти передбачені законодавством заходи контролю та надати для огляду особисті речі, від чого позивач відмовився, у зв`язку з чим був недопущений до приміщення суду. Матеріалами перевірки встановлено, що співробітники ССО під час події 20.05.2026 діяли виключно в межах наданих повноважень та у спосіб визначений законодавством України, з метою забезпечення пропускного режиму, громадського порядку та безпеки в суді.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів),
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивача покладено обов`язок доведення наявності шкоди, її розміру та причинно - наслідкового зв`язку між ними, пов`язаними із особою, яка її завдала.
Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між подіями, які мали місце 09.03.2026 та відповідними наслідками, не підтверджено належними доказами факту заподіяння працівником ССО шкоди позивачу, не доведено яким чином ним визначався розмір матеріальної та моральної шкоди, розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано, будь-яких доказів на підтвердження наявності виписаного лікарем плану лікування та понесених витрат у зв`язку із лікуванням виявленої травми позивачем не надано.
Позивач звертався до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів у вигляді довідки №62 виданої травматологічним пунктом КНП «Київська міська клінічна лікарня №18» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 01.06.2026 з приводу звернення позивача до медичного закладу 01.06.2026 із побутовою травмою однак, враховуючи те, що вказані докази не стосуються предмету доказування та, на думку позивач підтверджують повторне (в інший день) травмування охоронцем суду її руки, у долученні вказаного доказу було відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Позивач звертався до суду із клопотанням про витребування записів із камер спостережень та боді - камери працівника ССО однак, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку із тим, що матеріали справи не містять доказів того, що у позивача є перешкоди в отриманні зазначених доказів самостійно.
Окрім того, у судовому засіданні представник відповідача вказував на те, що відповідач не має доступу до камер спостереження суду, а записи з боді - камер можуть зберігатися до 90 днів. 
В процесі розгляду справи сторона позивача обґрунтовуючи вимоги про стягнення матеріальної шкоди вказувала на те, що у зв`язку із отриманням ушкоджень руки їй було рекомендовано придбати ліки для відновлення здоров`я. 
Під час судового засідання позивач не заперечував того факту, що разом із позовною заявою та в процесі розгляду на адресу суду будь - яких медичних документів про рекомендоване лікування надано не було. Так само як і не було надано підтвердження понесених витрат.
Під час розгляду справи сторона позивача вказувала на те, що після зазначеного у позовній заяві інциденту, було викликано працівників поліції, які відвезли її до медичного закладу та зафіксували таку подію.
Жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем надано не було. З клопотання про витребування доказів на підтвердження вказаних вище обставин, позивач до суду не звертався.
Отже, наявні у матеріалах справи докази не підтверджують обставини, на які посилався позивач при зверненні до суду із позовною заявою.
Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.
Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Держави України в особі Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області (код ЄДРПОУ 43162533, місцезнаходження: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 13), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (код ЄДРПОУ 37993783, місцезнаходження: м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 07.08.2026.

Суддя:         Олексій ДИБА