ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м.Дніпро | справа № 160/6078/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Кругового О.О., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 160/6078/25 (суддя Савченко А.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 22.11.2024 №22963/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач-1) про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач-2) призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що призначаючи позивачу пенсію за віком відповідач не нарахував та не виплатив позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позовні вимоги задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.11.2024 №о/р084250003901;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для здійснення виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-1, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач-1 зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача від 13.11.2024, пенсійним органом встановлено, що згідно наданої довідки від 12.06.2024 № 63/01-15, виданої МОЗ України Департамент охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації КНП “Гуляйпільський ЦПМСД” ГМР, ОСОБА_1 працює з 01.12.2013 по теперішній час, проте в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості про сплату внесків в КНП “Гуляйпільський ЦПМСД” ГМР по 31.03.2022. Дані станом на день досягнення пенсійного віку відсутні. Зазначає, що згідно трудової книжки від 13.05.2022 серія НОМЕР_1 та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про роботу ОСОБА_1 з 06.03.2023 по теперішній час в ВП Аксйон Контр Ля Фам в Україні, що перетинається з роботою в КНП “Гуляйпільський ЦПМСД” ГМР, що, на думку відповідача-1, унеможливлює визначення права позивача на виплату грошової допомоги у розмірі її десяти місячних пенсій. Також зазначає, що уточнюючу довідку про основне місце роботи, для можливості визначення права, позивачем не було надано.
Представник позивача подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
13 листопада 2024 року позивач звернувся із заявою про призначення грошової допомоги у розмірі її десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону № 1058.
Заява позивача від 13.11.2024 щодо призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області.
22.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення №о/р084250003901 про відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону № 1058.
У вказаному рішенні зазначено наступне: Відповідно до пункту 7.1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, роботах на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е) статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. З матеріалів електронної пенсійної справи та додатково наданих документів встановлено, що згідно наданої довідки від 12.06.2024 № 63/01-15, виданої МОЗ України Департамент охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації КНП "Гуляйпільський ЦІМСД" ГМР, ОСОБА_1 працює з 01.12.2013 по теперішній час, проте в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості про сплату внесків в КНП "Гуляйпільський ЦПМСД" ГМР по 31.03.2022. Дані станом на день досягнення пенсійного віку відсутні. Додатково згідно трудової книжки від 13.05.2022 серія НОМЕР_1 та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про роботу ОСОБА_1 з 06.03.2023 по теперішній час в ВП Аксйон Контр Ля Фам в Україні, що перетинається з роботою в КНІ "Гуляйпільський ЦПМСД" ГМР, отже для визначення права на виплату грошової допомоги у розмірі її десяти місячних пенсій, заявникові необхідно надати уточнюючу довідку про основне місце роботи. У зв`язку з відсутністю нарахування та сплати внесків з 01.04.2022 по 31.05.2024 в КНП "Гуляйпільський ЦПМСД" ГМР, довідки від 12.06.2024 № 63/01-15 та від 17.10.2024 № 217/3-204, були надіслані на перевірку первинних документів.
Не погодившись з таким рішенням позивач, звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок).
Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
За приписами пункту 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-ІV, станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
З аналізу наведених норм права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням пенсійного віку, наявністю ї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е – ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.
Так, відповідно до довідки форми РС-Право наданою відповідачем-2, ОСОБА_1 має 33 роки та 7 місяців стажу за посадами згідно Постанови КМУ 909, за період з 08.08.1988 по 31.03.2022.
Період з 13.05.2022 по 23.05.2024 не зарахований до спеціального стажу.
В оскарженому рішенні відповідач-1 зазначив, що відмовив у виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що роботи позивача перетинаються в ВП Аксйон Контр Ля Фам в Україні та з роботою в КНІ "Гуляйпільський ЦПМСД" ГМР, а також з у зв`язку з відсутністю нарахування та сплати внесків з 01.04.2022 року по 31.05.2024 в КНП "Гуляйпільський ЦПМСД" ГМР.
Відповідно до довідки від 12.06.2024 №63/01-15 ОСОБА_1 працює в КНП «Гуляйпільскої ЦПМСД» ГМР з 01.12.2013 по теперішній час на посаді завідувача, лікаря загальної практики-сімейного лікаря Успенівської амбулаторії ЗПСМ.
Разом з тим, ні пункт 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, ані Порядок №1191 не містять будь-яких обмежень щодо можливості поєднання роботи на посадах, передбачених Переліком, з іншою роботою, у тому числі за сумісництвом.
При цьому, жоден нормативно-правовий акт, який входить до діючого законодавства України, не містить прямої заборони зараховувати до стажу роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугу років медичним працівникам, роботу за сумісництвом.
Верховний Суд у постанові від 21.10.2019 у справі №295/8391/15-а навів правовий висновок про те, що робота за сумісництвом підлягає зарахуванню як робота, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а відтак і право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналізуючи відповідні норми законодавства Верховний Суду постанові від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 звернула увагу, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу, тобто, працівник може працювати за сумісництвом не більше, ніж на 0,5 ставки.
Також, судом при розгляді даної справи враховано, що Велика Палата Верховного Суду вирішуючи спори, пов`язані із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» №909 від 04.11.1993, дійшла висновків про недопустимість формальних (дискримінаційних) підходів органів ПФУ до реалізації особою конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.
Така позиція Великої Палати Верховного Суду була висловлена у постановах від 29.08.2018 у справі №492/446/15-а, від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17.
В даному випадку відповідач-1 у довідці форми РС-Право визнав за позивачем 33 роки 7 місяців спеціального стажу за посадами, передбаченими постановою КМУ №909, за період з 08.08.1988 по 31.03.2022.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою від 12.06.2024 №63/01-15 ОСОБА_1 з 01.12.2013 по теперішній час безперервно працює в КНП «Гуляйпільський ЦПМСД» ГМР на посаді завідувача, лікаря загальної практики – сімейного лікаря Успенівської амбулаторії ЗПСМ, тобто на посаді, прямо передбаченій Переліком, затвердженим постановою №909, у закладі охорони здоров`я комунальної форми власності. 
Доказів припинення трудових відносин позивача з цим закладом охорони здоров`я з 13.05.2022 до дня призначення пенсії суду не надано.
За таких обставин період роботи позивача з 13.05.2022 по 23.05.2024 у КНП «Гуляйпільський ЦПМСД» ГМР за відповідною посадою є таким, що передбачений Переліком, затвердженим постановою №909, у закладі охорони здоров`я комунальної форми власності.
Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт відсутності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату страхових внесків за цей період не може бути підставою для неврахування цього періоду до спеціального стажу, оскільки обов`язок зі сплати страхових внесків покладається на роботодавця, а не на працівника.
Негативні наслідки не виконання цього обов`язку не можуть бути покладені на застраховану особу та обмежувати її право на соціальний захист.
Таким чином, із урахуванням уже визнаного відповідачем спеціального стажу 33 роки 7 місяців за період з 08.08.1988 по 31.03.2022 та періоду роботи у КНП «Гуляйпільський ЦПМСД» ГМР з 13.05.2022 по 23.05.2024, загальна тривалість спеціального стажу позивача становить не менше 35 років.
Отже, ОСОБА_1 відповідає вимозі пункту 7-1 розділу XV Закону №1058-IV щодо наявності у чоловіків спеціального страхового стажу тривалістю 35 років на відповідних посадах.
Відтак, оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.11.2024 року №о/р084250003901 підлягало скасуванню.
Враховуючи наведене, позивач має право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 160/6078/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя О.О. Круговий 

суддя А.А. Щербак