Справа № 526/2166/26
Провадження № 2-о/526/70/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

14 серпня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого – судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Дроботя Л.М., розглянувши в м. Гадяч цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління ПФУ в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, яку мотивував тим, що він звернувся до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком та рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що маються розбіжності у написанні його прізвища в трудовій книжці. Просить встановити факт належності йому трудової книжки.
Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав.
Представником Головного управління ПФУ в Одеській області надано заяву про розгляд справи без участі представника.
Судом встановлено наступне.
Згідно копії паспорту громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його прізвище « ОСОБА_2 ».
З копії трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 17 липня 1986 року, вбачається, що прізвище заявника записане як « ОСОБА_3 »
Згідно копії посвідчення водія, прізвище заявника « ОСОБА_2 ».
Рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області від 02.06.2026 № 164550010746 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1986 через те, що прізвище не відповідає паспортним даним.
Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Приписами п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення
Згідно п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батьковім, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, ім`я або замість імені чи ім`я зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 зазначено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Також у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21 та від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 вказано, що заява про встановлення факту належності документів, серед іншого, трудової книжки та довідок про уточнення стажу роботи, в яких по-батькові заявника вказано неправильно, за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.
Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
На переконання суду, подані заявником документи, підтверджують належність заявнику правовстановлюючих документів через неправильне написання прізвища, тому подану заяву слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 - 265, 315 - 319 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління ПФУ в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1986, із записаним його прізвищем « ОСОБА_3 ».
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тесту безпосередньо до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання повного тексту судового рішення 14.08.2026.

Головуючий: В. Г. Черков