РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | справа № 580/6508/26
| м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Жаботинський консервний завод «ГАЙ-ДА-МАКИ» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (далі – позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Жаботинський консервний завод «ГАЙ-ДА-МАКИ» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу з рахунків у банках та за рахунок готівки в сумі 17106,06 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача виник узгоджений податковий борг, який у добровільному порядку не сплачений. Тому просить стягнути вказану заборгованість.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені. 
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Жаботинський консервний завод «ГАЙ-ДА-МАКИ», код ЄДРПОУ 36543996, перебуває на обліку як платник податків і зборів.
Матеріалами справи встановлено, що за відповідачем обліковувався податковий борг перед бюджетом з з орендної плати з юридичних осіб на суму 17106,06 грн, що виник згідно наступних документів:
- податкового повідомлення-рішення № 0189820406 від 15.10.2025 та акту проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №14951/23-00- 04-06-01/36543996 від 23.09.2025 зі строком сплати 05.11.2025 на суму 5950,99 грн;
- податкова декларація з плати за землю № 9036308971 від 18.02.2025 зі строком сплати 30.01.2026 на суму 1985,12 грн.; 
- податкова декларація плати за землю № 9034674262 від 17.02.2026 зі строком сплати з 02.03.2026 по 01.06.2026 на суму 8575,80 грн.
Нарахована пеня відповідно до ст. 129 ПК України, в розмірі 594,15 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі – ПК України).
У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п. 49.2 ст. 49 ПК України). 
Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
П.56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з вимогами п. 56.1 ст. 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Підп.56.17.1. п. 56.17. ст. 56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.
На підставі п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. 
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п. 56.17. ст. 56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаних ППР відсутні, суд дійшов висновку про узгодженість визначеного ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного, загальний податковий борг відповідача становить 55393,00 грн, що підтверджується даними облікової картки платника.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. 
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст.59 ПК України).
Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 13.12.2019 №157834-51.
Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 17106,06 грн та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.
Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вищевказаного податкового боргу відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу содових витрат.
Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з рахунків у банках та за рахунок готівки товариства з обмеженою відповідальністю «Жаботинський консервний завод «ГАЙ-ДА-МАКИ» (20822, Черкаська область, Черкаський район, с. Жаботин, вул. Завадівська, 49; код ЄДРПОУ 36543996) на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 235; код ЄДРПОУ 44131663) податковий борг у сумі 17106 (сімнадцять тисяч сто шість) грн. 06 коп.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя | Альона КАЛІНОВСЬКА