ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 921/260/26

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (судді-доповідача) Прядко О.В.,
суддів: Рима Т.Я., Манюка П.Т.,
секретар судового засідання Слободянюк В.С.,
за участю представників
від позивача не прибув,
від відповідача-1 не прибув,
від відповідача-2 Вітів В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-15" від 21.07.2026 (вх.№01-05/2418/26 від 22.07.2026)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 (ухвала складена 10.07.2026, суддя Андрусик Н. О.) про закриття провадження
у справі №921/260/26
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-15"
до відповідача-1 - Великоберезовицької селищної ради,
відповідача-2 - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-20",
про визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Рух справи, процесуальні дії в суді першої інстанції.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-15" (далі – ОСББ "Воля-15") звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-20" (далі – ОСББ "Воля-20") про визнання незаконним та скасування п. 1 рішення Великоберезовицької селищної ради №3267 від 20.05.2025 про надання ОСББ "Воля-20" дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 6125255200:02:002:1968, вказуючи на неправомірність передачі земельної ділянки іншому суб`єкту без урахування інтересів ОСББ "Воля-15" та порушення встановленого законом порядку визначення меж прибудинкової території.
Позовні вимоги, серед іншого, обґрунтовані тим, що ОСББ "Воля-15" створене для управління будинком №44 по вул. Зеленій у смт. Велика Березовиця, який введено в експлуатацію у 2012 році та передано на баланс Об`єднанню у 2016 році. На території, яка функціонально пов`язана з будинком позивача, розміщені гаражі, що перебувають у приватній власності мешканців будинку №44. Згідно з рішенням Великоберезовицької селищної ради №3267 від 20.05.2025, надано ОСББ "Воля-20" дозвіл на розробку проєкту відведення земельної ділянки у постійне користування, площею 0,2015 га по вул. Зелена, 48 у смт. Велика Березовиця, проте фактичне розміщення гаражів, що належать співвласникам будинку №44, та частина прибудинкової території, знаходяться в межах спірної земельної ділянки. Оспорюване рішення ради створює перешкоди співвласникам будинку №44 у реалізації їхнього права на оформлення в користування прибудинкової території. Позивач вважає, що надання дозволу іншому суб`єкту господарювання на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючими будівлями, що належать позивачу, створює стан правової невизначеності та спір щодо землекористування.
09.06.2026 ОСББ "Воля-15" подало до суду клопотання б/н від 09.06.2026 (вх.№4452) про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи для встановлення обставин, які потребують спеціальних знань, з метою підтвердження факту накладення (перетину) меж земельних ділянок; фактичного розміщення гаражів співвласників будинку №44; належності спірної частини земельної ділянки до прибудинкової території позивача; можливості формування земельної ділянки для відповідача-2 (ОСББ "Воля-20") без порушення прав мешканців будинку позивача на землекористування. 
23.06.2026 ОСББ "Воля-20" подало до суду заяву б/н від 23.06.2026 (вх.№4917) про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки вважає, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Предметом даного позову є скасування рішення ради про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, однак таке рішення не є правовстановлюючим актом, не створює безпосередньо цивільних прав та обов`язків і не гарантує набуття права власності чи користування земельною ділянкою певною особою, а прийняття рішення є реалізацією органом місцевого самоврядування його владних управлінських функцій. Оскільки рада діє як суб`єкт владних повноважень у межах дискреційних повноважень, оскарження таких дій належить до юрисдикції адміністративного суду. Додатково у заяві зазначено, що за ОСББ "Воля-20" не зареєстровано жодних речових прав (власності чи користування) на спірну земельну ділянку, тому спір не стосується приватноправових відносин і не може розглядатися господарським судом. ОСББ "Воля-20" вказує, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру (присвоєння кадастрового номера) є лише результатом контролюючих функцій органів Держгеокадастру і не є тотожним державній реєстрації речових прав.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття. 
Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 07.07.2026 у справі №921/260/26 задовольнив заяву ОСББ "Воля-20" б/н від 23.06.2026 (вх.4917 від 23.06.2026) та закрив провадження у справі №921/260/26 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Ухвалу суду мотивовано тим, що спірні правовідносини виникли внаслідок реалізації повноважень селищною радою при вирішенні питання, яке належить до її виключної компетенції як органу місцевого самоврядування (суб`єкта владних повноважень) щодо розпорядження землями комунальної власності; на момент звернення до суду речових прав на земельну ділянку жодна сторона спору не зареєструвала, а оспорюване рішення ради не спричинило виникнення цивільних прав чи обов`язків, а отже розгляд даної справи підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
За наведених обставин, оскільки оскаржуване рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування є першою стадією процесу на отримання права на земельну ділянку; таке рішення не є правовстановлюючим актом і не породило жодних речових прав у сторін спору, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість клопотання ОСББ "Воля-20" та закриття провадження у даній справі, роз`яснивши, що розгляд справи підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. У зв`язку з цим, питання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи (клопотання позивача від 09.06.2026 (вх.№4452)) судом не розглядалося.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 у справі №921/260/26, ОСББ "Воля-15" подало до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 21.07.2026, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 256 ГПК України, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати вказану ухвалу та передати справу №921/260/26 до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії підготовчого провадження; вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом, відповідно до ГПК України.
Скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ГПК України. Суд першої інстанції неправильно застосував п. 6 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, ст. ст. 15, 16, 21, 382 ЦК України, ст. 42 ЗК України, не врахував релевантні висновки Верховного Суду щодо цивільного інтересу в оформленні землі та прав співвласників за відсутності завершеної реєстрації, а відтак передчасно закрив провадження у справі, яка підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.
Скаржник вважає, що суд помилково визнав спір публічно-правовим; юрисдикцію визначає не формальна назва акта і не завершеність реєстрації права, а суть порушеного права чи інтересу, характер спірних відносин, мета позову та суб`єктний склад. Суд не розмежував того, чи виникло у ОСББ "Воля-20" зареєстроване право за дозволом і чи стосується цей дозвіл уже існуючих майнових прав та цивільних інтересів ОСББ "Воля-15" і співвласників будинку №44. 
На переконання скаржника, спір має приватноправовий характер, оскільки стосується реалізації майнових інтересів співвласників багатоквартирного будинку, прав на пов`язану з будинком земельну ділянку та фактичного конфлікту її меж і розташування нерухомого майна. Відсутність зареєстрованого за ОСББ "Воля-15" речового права на земельну ділянку не свідчить про відсутність порушеного цивільного інтересу. Оскаржуване рішення ради має конкретні юридичні наслідки: визначає інше ОСББ замовником землевпорядної документації, створює передумови для оформлення земельної ділянки та сервітуту і може перешкоджати реалізації прав співвласників будинку №44. Сам факт участі органу місцевого самоврядування не змінює приватноправової природи спору. Суд першої інстанції неповно з`ясував істотні обставини: розташування гаражів і нерухомості, можливе накладення земельних ділянок, фактичні межі землекористування та вплив оскаржуваного рішення на права співвласників, які мали бути предметом розгляду по суті, у тому числі шляхом вирішення заявленого клопотання про земельно-технічну експертизу, а не підставою для закриття провадження у справі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідач-1 Великоберезовицька селищна рада у відзиві на апеляційну скаргу від 05.08.2026 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 у справі №921/260/26. Відповідач-1 вважає доводи та вимоги ОСББ "Воля-15" безпідставними, необґрунтованими і такими, що суперечать нормам процесуального права, територіальна підсудність господарських справ визначається з урахуванням положень ст. 15 ГПК України.
Відповідач-2 ОСББ "Воля-20" правом подання відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі не скористався.

Рух справи, заяви, клопотання, процесуальні дії в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2026, апеляційну скаргу ОСББ "Воля-15" у справі №921/260/26 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Прядко О.В., суддів: Манюка П.Т., Рима Т.Я.
Ухвалою від 27.07.2026 колегія суддів поновила ОСББ "Воля-15" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 у справі №921/260/26 та зупинила дію вказаної ухвали, відкрила апеляційне провадження та призначила розгляд скарги в судовому засіданні на 27.08.2026.
06.08.2026 до апеляційного суду надійшли матеріали справи №921/260/26.
Ухвалою від 27.08.2026 колегія суддів відклала розгляд справи на 03.09.2026.
Представники позивача та відповідача-1 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа до електронних кабінетів учасників (т. 2, а. с.240-242).
Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася апеляційним судом обов`язковою, матеріали справи містять достатній обсяг відомостей для перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників позивача і відповідача-1 поза межами встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України строку, але у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для вчинення процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, та відповідає завданню господарського судочинства.
Представник відповідача-2 у судовому засіданні 03.09.2026 не погодився з вимогами та доводами апеляційної скарги та надав усні пояснення, які відповідають правовій позиції, викладеній у клопотанні ОСББ "Воля-20" про закриття провадження у справі від 23.06.2026, вважає, що суд першої інстанції дійшов законного й обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі. 
03.09.2026 проголошено вступну та резолютивну частини цієї постанови.
Колегія суддів зазначає, що 03.09.2026 (після закінчення судового засідання) через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшло уточнення до усних пояснень для протоколу судового засідання від 03.09.2026, у яких зазначено, що 03.09.2026 представником ОСББ "Воля-20" було надано усні пояснення, які потребують уточнення в частині адреси будинку з прибудованими об`єктами і гаражами ОСББ "Воля-20", а саме АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з використанням скороченої назви та уникнення подвійного трактування представник відповідача-2 просив прийняти до протоколу найменування повної адреси: АДРЕСА_1 . 

Встановлені обставини.
Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ОСББ "Воля-15" здійснює управління багатоквартирним житловим будинком №44 по вул. Зеленій, смт. Велика Березовиця, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., який введено в експлуатацію у 2012 році на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно будівельного контролю 17.12.2012 за №ТП 143120221423, та передано на баланс ОСББ "Воля-15" у 2016 році за актом приймання-передачі багатоквартирного житлового будинку від 01.03.2016. 
На території, яка функціонально пов`язана з будинком №44, розташовані гаражі, що перебувають у приватній власності мешканців цього будинку, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина гаражів та прибудинкової території, необхідної для обслуговування будинку №44, потрапляє у контур земельної ділянки, площею 0,2015 га, що згідно оскаржуваного рішення Великоберезовицької селищної ради №3267 від 20.05.2025 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування" підлягає передачі ОСББ "Воля-20" для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Зелена, 48, смт. Велика Березовиця, Тернопільський р-н, Тернопільська обл. Орієнтовна площа накладення ділянок за даними позивача становить близько 0,0371 га.
Невідповідність між кадастровим відображенням меж та фактичним користуванням позивач підтверджує також графічними матеріалами (зокрема ситуаційним планом масштабу 1:500 від 29.08.2022, а також схемою/розрахунком потреби площі), на яких відображені контури забудови та функціональних зон. На відповідних планах зафіксовано виділення фрагментів території, зокрема ділянки орієнтовною площею близько 0,0371 га, яка геометрично співвідноситься з проблемною смугою суміжного користування та зоною розміщення гаражів (нежитлових приміщень) співвласників ОСББ "Воля-15".
Позивачу на підставі іншого рішенням Великоберезовицької селищної ради від 20.05.2025 за №3268 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), пл. 0,265 га, кадастровий номер 6125255200:02:002:0642, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованої за адресою: вул. Зелена, 44, смт. Велика Березовиця, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., з правом передачі у постійне користування.
Як убачається з матеріалів справи, зокрема витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Великоберезовицької селищної ради VIII скликання №75 від 13.05.2025, В.о голови ОСББ "Воля-20" просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, площею 0,2015 га кадастровий номер 6125255200:02:002:1968. Голова комісії Проць Віра Ігорівна, з урахуванням наявності земельного спору між ОСББ "Воля-20" та ОСББ "Воля-15", запропонувала рекомендувати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ "Воля-20" та, у випадку наявності документів, що підтверджують право власності на гаражні приміщення, збудовані законно у опорній стіні, укласти договір сервітуту з ОСББ "Воля-15" та одночасно зобов`язати голову ОСББ "Воля-20" подати витяг з реєстру речових прав співвласників ОСББ "Воля-15" та копію план-схеми чи іншої технічної документації із зазначеними нежитловими приміщеннями в опорній стіні ОСББ "Воля-15" на засідання наступної земельної комісії.
Також комісія надала рекомендаційну згоду на надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСББ "Воля-15", площею 0,265 га, за кадастровим номером 6125255200:02:002:0642, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованої за адресою: вул. Зелена, 44, смт. Велика Березовиця, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., з правом передачі у постійне користування.
Наведене, на думку позивача, підтверджує, що селищна рада усвідомлювала наявність чужої нерухомості на спірній земельній ділянці, однак попри необхідність належного встановлення меж ділянок прийняла рішення, яке порушує права власників гаражів, тобто фізичних осіб - співвласників. Позивач зазначає, що звертався до селищної ради із заявами про коригування меж земельної ділянки, проте отримав формальні відповіді з пропозицією оскаржувати акти в судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції під час ухвалення постанови. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування місцевим господарським судом норм права під час постановлення ухвали про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно зі ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Стаття 1 та ч. 1 ст. 2 ГПК України визначають юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлюють, за яким порядком здійснюється судочинство у господарських судах, а також вказують, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
За змістом ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Водночас, згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово формувала правові позиції, відповідно до яких юрисдикція судового спору визначається за предметом спору, тобто за змістом та дійсним характером спірних правовідносин.
Так, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №805/4505/16-а). Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №804/14471/15).
З огляду на встановлені вище обставини справи колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що заявлений спір має виключно публічно-правовий характер та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Визначаючи юрисдикцію спору, суд повинен виходити не лише із суб`єктного складу правовідносин та формального визначення відповідачем органу місцевого самоврядування, а насамперед із суті спірних правовідносин, змісту порушеного права чи інтересу, характеру спірного матеріального правовідношення та способу його захисту.
Предметом даного спору фактично є не перевірка здійснення селищною радою владних управлінських функцій як таких, а захист майнового інтересу позивача та співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , пов`язаного з користуванням земельною ділянкою, необхідною для обслуговування цього будинку, а також із розташованими на відповідній території об`єктами нерухомого майна — гаражами, що перебувають у приватній власності співвласників будинку.
Матеріали справи свідчать про наявність фактичного спору між ОСББ "Воля-15" та ОСББ "Воля-20" щодо користування відповідною територією та розташування на ній об`єктів нерухомого майна - гаражів в межах земельної ділянки кадастровий номер 6125255200:02:002:1968, меж уже сформованих земельних ділянок кадастровий номер 6125255200:02:002:0642 та 6125255200:02:002:1968. За твердженнями позивача, частина гаражів та прибудинкової території будинку №44 потрапляє до контуру земельної ділянки 6125255200:02:002:1968, щодо якої ОСББ "Воля-20" надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення в постійне користування.
Отже, оскаржуване рішення ради є юридичною підставою для подальшого оформлення ОСББ "Воля-20" права на земельну ділянку, щодо якої позивач заявляє про наявність охоронюваного законом майнового інтересу. Сам факт прийняття такого рішення органом місцевого самоврядування не надає спору публічно-правового характеру, якщо його оскарження пов`язане із захистом приватного права чи інтересу у сфері земельних відносин.
При цьому оскаржуване рішення не встановлює для ОСББ "Воля-15" обов`язків у сфері публічного управління, не є заходом владного примусу та не спрямоване на регулювання поведінки позивача як підпорядкованого суб`єкта. Його оскарження зумовлене впливом на конкретні майнові та земельні інтереси позивача і співвласників будинку №44.
Відсутність на момент звернення до суду зареєстрованого за ОСББ "Воля-15" речового права на спірну земельну ділянку сама по собі не свідчить про відсутність у позивача охоронюваного законом цивільного інтересу. Така обставина не може автоматично зумовлювати адміністративну юрисдикцію спору, оскільки суд при визначенні належного способу судового захисту має встановити, чи спрямовані заявлені вимоги на захист приватного права або інтересу та чи виник спір саме у зв`язку з реалізацією таких правовідносин.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що селищна рада була обізнана про існування спору між двома ОСББ щодо відповідної території, що підтверджується, зокрема, протоколом засідання постійної комісії селищної ради №75 від 13.05.2025. Водночас ОСББ "Воля-15" отримало дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,265 га для обслуговування будинку №44 (кадастровий номер 6125255200:02:002:0642), а ОСББ "Воля-20" - на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення в постійне користування площею 0,2015 га (кадастровий номер 6125255200:02:002:1968). Наведене свідчить про безпосередній зв`язок спору з визначенням меж та оформленням прав на земельні ділянки кадастровий номер 6125255200:02:002:0642 та 6125255200:02:002:1968, необхідні для обслуговування суміжних багатоквартирних будинків.
Таким чином, для вирішення спору необхідно встановити фактичні межі земельних ділянок, наявність їх можливого накладення, розташування гаражів та інших об`єктів нерухомості, характер фактичного користування територією та вплив оскаржуваного рішення на майнові інтереси співвласників будинку №44. З`ясування зазначених обставин є складовою вирішення земельно-майнового спору, а не спору щодо здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій. 
Отже, заявлений позов спрямований на захист приватного майнового інтересу у сфері земельних відносин, а участь у спорі Великоберезовицької селищної ради як органу, уповноваженого розпоряджатися землями комунальної власності, сама по собі не визначає його як публічно-правовий. А відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір стосується правомірності адміністративної процедури надання дозволу, а не захисту набутого приватного права, і законність таких дій підлягає перевірці адміністративним судом за правилами КАС України.
Враховуючи суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позову, характер спірних правовідносин, а також те, що спір виник у зв`язку з реалізацією майнових та земельних інтересів двох юридичних осіб — ОСББ "Воля-15" та ОСББ "Воля-20", колегія суддів приходить до висновку, що цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
За наведених обставин, доводи скаржника щодо помилковості висновку суду першої інстанції про публічно-правовий характер спору та наявність підстав для закриття провадження у справі є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Статтею 280 ГПК України унормовано, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи встановлення порушення судом першої інстанції норми процесуального права (п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України) внаслідок постановлення ухвали про закриття провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСББ "Воля-15" від 21.07.2026, скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 у справі №921/260/26 та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду.

Розподіл судових витрат.
З огляду на скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору за подання апеляційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України апеляційним судом не здійснюється. 

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 280, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Воля-15" від 21.07.2026 (вх.№ 01-05/2418/26 від 22.07.2026) задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2026 у справі №921/260/26 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
3. Матеріали справи №921/260/26 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.09.2026.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Прядко О.В.

Суддя Рим Т.Я.

Суддя Манюк П.Т.