Справа № 583/3950/26
3/583/1318/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
09 вересня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Савєльєвої А.І.,
з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г.,
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,
захисника      Трофимової Г.М.
(в режимі відеоконференції),
розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
30.07.2026 о 02 год. 55 хв. по вул. Київська, 96 в м. Охтирка Сумської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
09.09.2026 до суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Халупка С.В. надійшли письмові пояснення, у яких просить: надати критичну оцінку протоколу серії ЕПР1 № 732500 та похідним від нього матеріалам; визнати недоведеними належними і допустимими доказами законну підставу зупинки, належне встановлення ознак алкогольного сп`яніння та усвідомлену відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку; врахувати відсутність у матеріалах справи акта огляду та належної фіксації його складання, відсутність у пункті 11 протоколу прямої вказівки про долучення матеріалів відеозапису, неналежне роз`яснення альтернативного огляду у закладі охорони здоров`я, відсутність відеофіксації вручення копії направлення, а також несвоєчасне роз`яснення прав і наслідків відмови; за результатами повного та безпосереднього дослідження матеріалів прошу закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю належно доведених події і складу адміністративного правопорушення.
Заявлені в письмових поясненнях від 09.09.2026 вимоги захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Халупко С.В. мотивує тим, що була відсутня законна підстава для зупинки транспортного засобу, оскільки формулювання «за порушення комендантської години» не є підставою для зупинки в розумінні статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, стверджує, що окремим істотним дефектом є спосіб оформлення додатків до протоколу. У пункті 11 протоколу зазначено, що до нього додається «диск», а також використано загальне формулювання про «інші матеріали справи». Водночас не зазначено, що саме міститься на диску, не наведено назви або переліку відеофайлів, їх кількості, тривалості, дати та часу створення, ідентифікатора нагрудної камери, контрольних характеристик носія або будь-якого іншого опису, який дозволив би безсумнівно встановити, що саме цей носій містить саме ті відеозаписи, які стосуються події 30.07.2026 та протоколу серії ЕПР1 № 732500. Також зазначає, що матеріали справи не містять акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Крім того, з протоколу випливає, що працівники поліції вказали як ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Водночас на відеозаписі до моменту пропозиції пройти огляд ці ознаки ОСОБА_2 не озвучено та не пояснено, яким чином вони були встановлені. Крім того, стверджує, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може вважатися усвідомленою, оскільки працівниками поліції не було чітко пояснено, який саме огляд пропонується пройти: огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу чи огляд у закладі охорони здоров`я, права та наслідки відмови роз`яснені лише після відмови.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Трофимова Г.М., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. Зазначила, що працівниками поліції не вказано причину зупинки транспортного засобу, а порушення комендантської години не є підставою для такої зупинки. Крім того, при долученні до протоколу диску працівниками поліції не зазначено, яка сама інформація міститься на диску, дату та час її створення, характеристики носія або будь-якого іншого опису, який дозволив би безсумнівно встановити, що саме цей диск містить відеозаписи, що стосуються події адміністративного правопорушення та складеного протоколу. Також стверджує, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_2 його права та неналежним чином донесено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу чи в медичному закладі. У матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не було здійснено відеофіксації вручення копії направлення, наслідки відмови від проходження огляду ОСОБА_2 не роз`яснено. Посилаючись на сукупність вищевказаних обставин, вважає, що в даній справі не доведена наявність події та складу адміністративного правопорушення. 
Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд згідно з положеннями ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідним державним службовцем.
За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до підпункту а пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 27 Постанови № 14 ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103 (із змінами) та у суворій відповідності до норм ст. 266 КУпАП.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, у вказаній дорожній обстановці вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 732500 від 28.07.2026, який містить необхідні відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;
- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2026, згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння не проводився;
- інформацією про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_1 ;
- копією постанови № 3986 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної на підставі протоколу серії ЕНА № 7636503, складеного 30.07.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
- відеозаписом на диску.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції на патрульній машині їхали за автомобілем RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після зупинки з водійського сидіння автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Факт руху транспортного засобу RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , та керування ним водієм ОСОБА_3 чітко зафіксовано на відео та не викликає жодних сумнівів. Працівники поліції повідомили водію причини зупинки: порушення комендантської години та необхідність перевірки документів. ОСОБА_1 відповів, що не знає, чий це автомобіль, не керував ним та не має до нього відношення. У ході спілкування працівники поліції виявили в поведінці та висловлюваннях ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, порушення координації рухів, млява та незв`язна мова, після чого йому було роз`яснено права та неодноразово запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 або в медичному закладі. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився та просив працівників поліції надати йому можливість піти спати. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та належним чином ознайомили ОСОБА_1 зі змістом протоколу.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України» в частині дати ДТП, відмови від проходження освідування на стан сп`яніння. 
Надаючи оцінку доводам захисника Халупка С.В., викладеним у письмових поясненнях у справі від 09.07.2026 та захисника Трофимової Г.М., наданим у судовому засіданні, в частині відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, суд звертає увагу, що на відеозаписі відображено факт повідомлення ОСОБА_1 працівником поліції про те, що його було зупинено через рух автомобілем у комендантську годину.
Такі дії поліцейських відповідають положенням п.п. 5, 7 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Враховуючи ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення працівниками поліції транспортного засобу, який рухається вулицями міста в комендантську годину, з метою його огляду на предмет наявності заборонених предметів, перевірки документів у осіб, які у ньому знаходяться, було достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .
Крім того, доводи захисників про те, що водій не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, не мають відношення до предмету доказування у даній справі, а саме наявності чи відсутності фактичних даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також відхиляє доводи захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вважає зазначені доводи непереконливими та такими, що є занадто формалізованими і направленими на уникнення адміністративної відповідальності.
Зокрема, суд зауважує, що недоліки протоколу, про які зазначають захиснихи ХалупкоС.В. та ОСОБА_4 , щодо відсутності інформації про вміст диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, не є фундаментальним порушенням, яке може бути безумовною підставою для непритягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі вказаного протоколу.
Відсутність акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, на яку посилаються захисники, не є підставою для встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона полягає саме у відмові водія ОСОБА_1 пройти такий огляд. Крім того, матеріали справи містять направлення на проходження такого огляду, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачаються неодноразові чіткі та недвозначні пропозиції працівників поліції, адресовані ОСОБА_5 , щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі.
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. При цьому, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18. 
Доводи захисників щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутності усвідомленої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, з якого поза розумним сумнівом вбачається, що в поведінці та висловлюваннях ОСОБА_3 працівниками поліції встановлено явні ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, порушення координації рухів, млява та незв`язна мова, після чого йому було роз`яснено права та неодноразово запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".
Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).
Діяння, передбачене ст. 130 КУпАП, втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків. Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обстановки. Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежить від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка чи ні.
У зв`язку з викладеним діяння, передбачене ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є тяжким, про що свідчать визначені законодавцем види та розміри адміністративних стягнень, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, враховуючи ступінь вини порушника та обставини правопорушення, та вважає достатнім і необхідним для запобігання й попередження вчинення ОСОБА_1 подібних правопорушень, накласти на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Штраф підлягає сплаті на рахунок: населений пункт: Сумська область/м.Суми, отримувач: ГУК Сум.обл./Сумська обл./21081300, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA628999980313090149000018001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування податку: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (Судовий збір: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, рахунок № UA908999980313111256000026001 в Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування податку: Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5).
На підставі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя         А.І.Савєльєва