ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | Львів | Справа № 300/3180/25 пров. № А/857/33650/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді | Матковської З. М.
суддів - | Гуляка В. В.
| Ільчишин Н. В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у справі № 300/3180/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Чуприна О.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 14 липня 2025 року),-
встановив:
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС), в якій просить суд:
визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях щодо оформлення на ОСОБА_1 довідки від 02.05.2025 за №39 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 із зазначенням у ній надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1%, премії в розмірі 10%;
зобов`язати Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області уточнену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статті 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" для здійснення ОСОБА_1 обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії із зазначенням в ній фактичного розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення: оклад за посадою в сумі 7700,00 гривень, оклад за військовим званням в сумі 1930,00 гривень, надбавка за вислугу років в сумі 4333,50 гривень, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 50 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років визначених станом на 01.01.2023 в сумі 6981,50 гривень, премії в розмірі 290 відсотків посадового окладу визначеного станом на 01.01.2023 в розмірі 22330,00 гривень.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2262-ХІІ). У серпні 2024 позивач звернувся до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статті 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за спеціальним військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». У відповідь на таку заяву, ОСОБА_1 отримав відмову.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у справі № 300/3180/25 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в наданій позивачу відповіді на Запит (лист РСЦ ГСЦ МВС від 06.05.2025 року № 31/28/1-) відповідач підтверджує, що відповідно отриманої ним інформації від ДСНС України від 28.11.2024, ГУ ДСНС України в Івано-Франківської області від 20.12.2024 та 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області від 24.12.2024 року № 60-Л/54 (дані листи були долучені до матеріалів справи) посада позивача прирівнюється до посади заступника начальника ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області, та те, що станом на січень 2023 року надбавка за особливості проходження служби та премія виплачувалась діючим військовослужбовцям за посадою заступника начальника ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області, тобто за посадою до якої прирівняна посада позивача, у розмірах 50 та 290 відсотків відповідно.
До матеріалів справи сторонами долучено листи ДСНС України від 28.11.2024 №01-27748/30, ГУ ДСНС України в Івано-Франківської області від 20.12.2024 № 64-9015/54 11 та 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області від 24.12.2024 року № 60-Л/54 якими підтверджується те, що за відповідною (прирівняною) посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, за січень 2023 року діючим військовослужбовцям нараховано та виплачено надбавку за особливості проходження служби 50%, премію у середньому розмірі 290%.
Розмір премії у відповідності до положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45, у редакції, чинній до внесення змін постановою № 103, мав бути визначений у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною (прирівняною) посадою, з якої його було звільнено позивача на пенсію, тобто у розмірі 290 % посадового окладу.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 проходив службу в органах державного пожежного нагляду МВС України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ. Вказана обставина не заперечується сторонами.
Позивач подав звернення від 12.08.2024 до відповідача в якому просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 20.08.2024 №31/28/38/М-2057-1800-2024 повідомив позивача про відсутність законних підстав для оформлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.
Вказані обставини встановлені у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №300/6523/24, яке набрало законної сили.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).
Із Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом) судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №300/6523/24 позов задоволено повністю:
- визнано протиправною відмову Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії;
- зобов`язано Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ, з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 за №704, із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, для здійснення перерахунку пенсії.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №300/6523/24 апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 у справі № 300/6523/24 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126999458).
Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №300/6523/24, за наслідками апеляційного перегляду, 30.04.2025 набрало законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122651964).
На виконання вищезгаданого судового рішення, Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях видав довідку від 02.05.2025 за №39 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2023, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, за посадою «заступник начальника СДПЧ-7 м. Калуш УДПО УМВС в Івано-Франківській області».
Згідно вказаної довідки грошове забезпечення в загальному становить 14 873,00 гривень та складається з посадового окладу в розмірі 7700,00 гривень, окладу за військовим (спеціальним) званням капітан в розмірі 1 930,00 гривень, надбавки за вислугу років (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) 45% в розмірі 4 333,50 гривень, надбавки за особливості проходження служби (відсотків посадового з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) 1% в розмірі 139,64 гривень та премії (відсотків посадового окладу) 10% в розмірі 770,00 гривень.
Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій із листом від 15.11.2024 за №31/28/38-10729-2024, в якому просив надати відомості у відсотковому відношенні, щодо середніх розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які обчислені з посадового окладу та окладу за військове звання розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії – у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, за відповідною посадою «заступник начальника СДПЧ-7 м. Калуша УДПО УМВСУ в Івано-Франківській області» з якої ОСОБА_1 звільнено на пенсію. Просив зазначити розмір грошового забезпечення, яке отримав працюючий військовослужбовець на аналогічній посаді «заступник начальника СДПЧ-7 м. Калуша УДПО УМВСУ в Івано-Франківській області», яку займав ОСОБА_1 у званні "капітан" із календарною вислугою 20 і більше років служби.
Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області листом від 20.12.2024 за №54-9015/5411 повідомило РСЦ ГСЦ МВС в областях про те, що посада заступника начальника СДПЧ-7 м. Калуш УДПО УМВСУ в Івано-Франківській області прирівнюється до посади заступника начальника ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області. Щодо розміру грошового забезпечення, яке отримав працюючий військовослужбовець на аналогічній посаді «заступник начальника СДПЧ-7 м. Калуш УДПО УМВСУ в Івано-Франківській області», то в апараті Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області відсутня аналогічна посада, відтак неможливо надати запитувану інформацію.
12 Державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області листом про надання інформації від 24.12.2024 за №60-Л/54 інформовано РСЦ ГСЦ МВС в областях, що згідно відомості нарахування та виплати грошового забезпечення заступнику начальника 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області встановлено премію за січень 2023 року у розмірі 290% від посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби встановлена у розмірі 50% від посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.
ОСОБА_1 звернувся до РСЦ ГСЦ МВС в областях із запитом на інформацію від 30.04.2025, в якому просив надати вихідний номер надсилання згідно рішення суду №300/6523/24 довідки в ГУ ПФУ та копію довідки, яку згідно рішення суду надіслано до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
В свою чергу, за зверненням позивача від 30.04.2025 РСЦ ГСЦ МВС в областях листом від 06.05.2025 за №31/28/38-8165-2025 повідомило про те, що Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях виготовлено та скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за №39 від 02.05.2025.
Вважаючи протиправними дії Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях щодо оформлення на ОСОБА_1 довідки від 02.05.2025 за №39 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 із зазначенням у ній надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1%, премії в розмірі 10%, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав докази ініціювання перед відповідачем до подання позовної заяви питання видачі йому нової уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення із надбавкою за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу на спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років та премії у розмірі 290% посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії.
Так як, Кабінет Міністрів України не приймав у січні 2023 року рішень про зміну розміру грошового забезпечення діючих співробітників Державної служби України з надзвичайних ситуацій, то право на отримання довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, визначене за позивачем рішення суду у справі №300/6523/23, може бути реалізовано виключно шляхом подання відповідної заяви на отримання такої довідки.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» (далі по тексту постанови іменовано Закон №2262-XII).
Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі по тексту іменовано Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Тобто, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас, колегія суддів зазначає, що Закон № 2017-III визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
Базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Верховний Суд зазначив, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, під "умовами" слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.
Відтак, на думку колегії суддів, зазначення у пункті 4 Постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.
Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
При цьому, колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Згідно з Законами України Про Державний бюджет України на 2022-2023 рік, прожитковий мінімум з 01 січня відповідного року змінився.
Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Так, частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами правової держави та принципу верховенства права.
У справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Колегія суддів зазначає, що у справі, яка розглядається прохання позивача щодо "видачі уточненої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення із зазначенням у ній надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу на спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років та премії у розмірі 290% посадового окладу для перерахунку з 01.02.2023 пенсії" ще не виник.
Колегія суддів погоджується, що позивач не надав докази ініціювання перед відповідачем до подання позовної заяви питання видачі йому нової уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення із надбавкою за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу на спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років та премії у розмірі 290% посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії.
Кабінет Міністрів України не приймав у січні 2023 року рішень про зміну розміру грошового забезпечення діючих співробітників Державної служби України з надзвичайних ситуацій, то право на отримання довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, визначене за позивачем рішення суду у справі №300/6523/23, може бути реалізовано виключно шляхом подання відповідної заяви на отримання такої довідки.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовної заяви.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у справі № 300/3180/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя | | З. М. Матковська
судді | | В. В. Гуляк
| | Н. В. Ільчишин