Справа №: 398/6944/25	

провадження №: 1-кп/398/266/26
ВИРОК
Іменем України 

"09" липня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12025121060001169 від 14.07.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13 липня 2025 року близько 00 години 30 хвилини, на території пляжу в Байдаківському районі села Марто-Іванівка Олександрійської міської громади Олександрійського району Кіровоградської області, між перебуваючими у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла конфліктна ситуація, у ході якої у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 діючи умисно, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення особі тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс не менше чотирьох цілеспрямованих ударів правою ногою в область тулуба та живота ОСОБА_5 , спричинивши останньому комплекс тілесних ушкоджень, відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №119 від 25.07.2025, у вигляді: закритої тупої травми черевної порожнини з розривом селезінки, яке відноситься до категорії тяжких, як небезпечного для життя в момент заподіяння та параорбітальної гематоми правого ока і верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії, а потерпілого ОСОБА_5 було доставлено до КНП «Центральна міська лікарня м. Олександрії», де особі надано медичну допомогу та проведено операцію з видалення пошкодженого органу - селезінки. 
Тим самим, ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі. Фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що 13.07.2025 він зі знайомим відпочивав на пляжі та до них підійшли два незнайомих чоловіка, з якими у них виник конфлікт. В процесі конфлікту він наніс потерпілому один удар кулаком по обличчю, від якого потерпілий впав, і потім наніс ще 2-3 удари ногою, взутою у кросівок, в область тулубу потерпілого. Після чого його відтягнули від потерпілого та вони зі знайомим поїхали з пляжу. У скоєному кається. Просив суворо не карати. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, про стягнення моральної шкоди визнає частково, в сумі 200000 грн.
Потерпілий в судовому засіданні щодо обґрунтування цивільного позову пояснив, що діями обвинуваченого йому завдана матеріальна та моральна шкода. Матеріальна складається з витрат на лікування та складає 25082,17 грн., моральну шкоду він оцінює в 500000 грн. Моральна шкода виражається в тому, що він втратив орган, перебував на лікарняному більше ніж півроку, у зв`язку з чим не міг працювати та забезпечувати себе та матір, якій він допомагає матеріально. Працює він неофіційно в будівельній компанії різноробочим. У зв`язку з втратою органу у нього погіршився стан здоров`я, йому постійно необхідно проходити обстеження, на що витрачає кошти. Обвинувачений перед ним не вибачився, шкоду йому відшкодувати не намагався. Щодо покарання просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Представник потерпілого міру покарання залишив на розсуд суду, цивільний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим своєї вини та оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра чи лікарня нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.
За таких обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи відношення обвинуваченого до скоєного, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, без ізоляції останнього від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. 
Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, у якому він просить суд стягнути з обвинуваченого заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 25082,17 грн, моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що незаконні дії обвинуваченого призвели до витрат потерпілого, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 24651,37 грн., яка підтверджена копіями квитанцій.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини третьої статті 23 ЦК України).
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичних стражданнях в зв`язку з спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень, втратою органу, довготривалим розладом здоров`я, вимушених змінах у звичному способі життя, тривалому лікуванні. 
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілого, яких він зазнав внаслідок отриманих травм, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. і цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних і фізичних страждань потерпілого.
Стосовно обвинуваченого запобіжний захід в ході судового розгляду не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 24 651 (двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят одну) гривні 37 коп., у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 15.07.2026, справа №398/4345/25.
Речові докази:
- кросівки з нашаруванням РБК, які упаковано до паперового конверту, на підставі постанови слідчого передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №883 від 28.10.2025) – повернути обвинуваченому;
- медична картка ОСОБА_5 №7733, на підставі постанови слідчого, передано на зберігання до КП «Центральна міська лікарня м.Олександрія» Олександрійської міської ради – залишити за належністю лікарні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1