КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5812/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО МРІЯ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО МРІЯ ПЛЮС" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №00158140702 від 16.10.2024 року.
Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що вказане рішення порушує права позивача, суперечить діючому законодавству, прийняте на основі необґрунтованих висновків перевіряючого податкового органу. 
Позивач вважає, що податковим органом не дотримано вимоги приписів ПК України в процесі проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "АГРО МРІЯ ПЛЮС", що свідчить про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення. Зокрема, відсутність у контролюючого органу станом на момент проведення відповідної перевірки факту вручення платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, свідчить про недотримання процедури проведення відповідної перевірки. Також представником позивача зазначено, що контролюючим органом не дотримано вимоги підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України щодо призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме без визначення правових підстав, що призвело до звуження прав позивача як платника податків, тому свідчить про протиправність здійсненого заходу податкового контролю та прийняття за його наслідками актів індивідуальної дії, оскільки описані порушення виключають допустимість, як доказів, відомостей, отриманих в ході такої перевірки, та, відповідно, нівелюють її результати, та вимагає скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення. 
Відповідачем подано письмовий відзив на позов, в якому вимоги позивача не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваного рішення обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлені під час перевірки, а тому рішення є правомірним та не підлягає скасуванню (а.с.31-33).
Ухвалою судді Пасічника Ю.П. від 08.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Згідно з ч.1, 2 ст.35 КАС України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи. У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
На підставі розпорядження №328 від 16.12.2025 р. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 340/5812/25, в результаті якого справу передано на розгляд судді Петренко О.С.
Ухвалою суду від 19.12.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 29.01.2026 року, яке відкладено на 09.02.2026 року.
Ухвалою суду від 09.02.2026 закрито підготовче провадження в справі (а.с.85).
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав, які викладені в позовній заяві, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до усної ухвали, занесеної до протоколу судового засідання 17.03.2026 року, подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ТОВ "АГРО МРІЯ ПЛЮС" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за липень 2024 року (від 16.08.2024 № 928566734), в якій задекларовано від`ємне значення у сумі 4 699 395,00 гривень.
ГУ ДПС у Кіровоградській області, керуючись нормами п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, прийнято рішення (наказ від 22.08.2024 № 593-п) про проведення перевірки ТОВ "АГРО МРІЯ ПЛЮС" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року.
22.08.2024 року ГУ ДПС у Кіровоградській області направило платнику на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію вищезазначеного наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Згідно інформації, яка зазначена у довідці про причини повернення поштового відправлення - не вручено, повертається у зв`язку із відсутністю адресата за зазначеною адресою та закінченням терміну зберігання. 
Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АГРО МРІЯ ПЛЮС" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні податкового від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. по декларації з ПДВ за липень 2024, результати якої оформлено актом №12684/11-28-07-02 від 10.09.2024 (а.с.11-13).
В акті перевірки податковим органом зафіксовано порушення:
-п.44.6 ст.44, пп.185.1 ст.185, пп. «а»/ «б» п. 187.1 ст.187, п. 189.1 ст.189, пп. «г» п. 198.5 ст.198, п.200.1 п.200.4 ст. 200 ПК України, оскільки в липні 2024 року завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 4 699 395 грн. (а.с.11-13).
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення – рішення: 
-№00158140207 від 16.10.2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 4 699 395,00 грн. (а.с.14).
Відповідно до обставин справи, між сторонами виник спір щодо правомірності прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення. 
Однією з підстав позову щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення становлять обставини стосовно порядку проведення податкової перевірки. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже доводи щодо невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури призначення та проведення перевірки, як підстави позову, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень, прийнятих за її наслідками.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75).
Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункту 78.4 статті 78 ПК України).
Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 ПК України.
Відповідно до вимог пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 Податкового кодексу України).
Таким чином, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки лише за наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та за умови вручення платнику податків, оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України, копії наказу на проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (підпункт 42.2 статті 42).
Судом встановлено, що ГУ ДПС у Кіровоградській області направило на податкову адресу ТОВ "АГРО МРІЯ ПЛЮС" рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії Наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.08.2024 №593-п та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 22.08.2024 №241/4/11-28-07-02, в якому зазначено про необхідність надання всіх необхідних документів, що пов`язані з предметом перевірки (а.с.38).
Однак, вказані документи не були вручені позивачу та повернуті поштовим відділенням у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується даними довідки поштового відділення форми 20 (а.с.39).
Відповідно до статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що наказ про призначення перевірки та повідомлення повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання таких документів (зокрема, зазначення в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення реквізитів документа, що надсилається) податкове законодавство не містить.
В той же час суд звертає увагу на тому, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення наказу про проведення перевірки та повідомлення, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення їх.
Крім цього, Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 не встановлюють вимог до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в частині зазначення реквізитів документа, що надсилається.
Згідно з пунктом 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.
Із системного аналізу зазначених норм, слідує, що Правилами визначено окремі категорії поштових відправлень: рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю; з описом вкладення можуть бути лише листи з оголошеною цінністю; до інших видів листів опис вкладення не передбачений.
Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу-повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача (пункт 2 Правил). Відповідно до пункту 62 Правил у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Суд враховує, що Податковий кодекс України, як і Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків чітко визначив категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків наказу про призначення перевірки та повідомлення.
У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- платника податків. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, судом встановлено, що податковим органом виконано обов`язок щодо направлення на адресу товариства копії наказу про проведення перевірки та повідомлення про необхідність подання документальних доказів, а тому твердження позивача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.
Щодо правових підстав проведення перевірки. 
Відповідно до приписів п.200.11 ст. 200 ПК України, контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Судом встановлено, що податкову декларацією з податку на додану вартість за липень 2024 року від 16.08.2024 зареєстровано контролюючим органом 16.08.2024, наказ №593-п про необхідність проведення перевірки був прийнятий 22.08.2024, тобто на 6 календарний день.
Як вбачається з акту перевірки від 10.09.2024 №12684/11-28-07-02/30424384 перевірка проводилась з 28.08.2024 по 03.09.2024, тобто була проведена в межах граничного 40-денного строку проведення перевірки, передбачений п.200.11 статті 200 ПК України, що свідчить про відсутність порушень з боку податкового органу.
Позивачем в свою чергу не наведено жодних обставин та не подано жодних доказів на спростування встановлених контролюючим органом порушень у ході перевірки.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах наданих повноважень та відповідно до вимог законодавства, а тому є правомірним.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що платником податків не подано необхідних первинних документів, на підставі яких платник податків задекларував від`ємне значення податку на додану вартість, такий платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач не спростував належними та допустимими доказами, викладені у акті перевірки, порушення вимог податкового законодавства, з огляду на що, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО МРІЯ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО