КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/6580/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/10333/25

23 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Рейнарт І.М.
при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 28.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_3 укладено договір № 4338506 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надалопозичальнику   ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності.Відповідно до умов договору строк кредитування становить 350 днів, з 28 січня 2024 року по 11 січня 2025 року.
23.09.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "Українські фінансові операції" укладено договір факторингу № 23/09/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а "Українські фінансові операції" набуло право грошової вимоги до відповідача     
ОСОБА_5 кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконало, але позичальник кредит не погашає, внаслідок чого має заборгованість в загальному розмірі  114 700,00 грн, що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту -12 000,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором за період з 28 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року - 69 700,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованих новим кредитором "Українські фінансові операції", за період з 24 вересня 2024 року по 11 січня 2025 року у розмірі 33000 грн.
З урахуванням наведених обставин, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції"просив суд стягнути з  ОСОБА_2 на користь товариства заборгованість загальною сумою у розмірі 114 700,00 грн, а також сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українські фінансові операції"(ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) заборгованість за Договором № 4338506 від 28.01.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 114 700,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українські фінансові операції"(ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
У іншій частині судових витрат відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Працевитий Геннадій Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року сксувати та ухвалити новесудове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення спору.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які сторона відповідача посилалась в обгрунтування своїх заперечень.
Зазначає, що при ухваленні рішення Дарницьким районним судом м. Києва не було враховано внесення змін в чинне законодавства в частині зменшення денної відсоткової ставки. 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року ) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Вказаним Законом було змінено відсоткову ставку та порядок її нарахування за період з 22.04.2024 року - не більше 1,5%, з 22.08.2024 року - не більше 1%.
Враховуючи факт законодавчого зменшення відсоткової ставки - кредитор мав право на нарахування процентів в розмірі 2,5% в день (300 грн.) за період з 28.01.2024 року по 22.04.2024 року; в подальшому, кредитор мав право на нарахування процентної ставки в розмірі 1,5% (180 грн.) за період з 22.04.2024 року по 22.08.2024 року; за період з 22.08.2024 року по 11.01.2025 року кредитор мав право на нарахування відсотків по ставці 1% (120 грн.).
Таким чином, загальна сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором становить 76620,00 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000,00 грнта заборгованість за процентами 64 620,00 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" - Лисенко Дмитро Вячеславович просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року- без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим і підстави для його зміни або скасування відсутні.
Зазначає, що за укладеним з відповідачкою     ОСОБА_3  договором розмір процентів за користування чужими грошовими коштами визначено договором, умови якого погоджені між сторонами на момент його укладення.
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" - Лисенко Дмитро Вячславович заявив клопотання про апеляційний розгляд справи без участі представника позивача. 
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду. 
Відповідно до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 січня 2024 рокуміж ТОВ «Лінеура Україна» (товариство, позикодавець) та ОСОБА_6 (клієнт, позичальник) укладено договір № 4338506 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 20-40 том 1).
На умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт ззбов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 12 000,00 гривень. Строк кредитування - 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.
Відповідно до пунктів 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за формулою: ДПС = (3BCK/3PK)/t х 100% = (105 000,00/12 000,00)/350х100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (п.1.3)
Знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт до 21.02.2024 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та "інформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її зачислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Денна процентна ставка за цим договором у разі використання Клієнтом права на знижену стоцентну ставку дорівнює 2.438%.
Розмір процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, можебути змінений у бік зменшення для Клієнта у випадку та на умовах визначених в п.п. 1.4.2. договору, зокрема, у випадку отримання Клієнтом знижки на стандартну процентну ставку. Якщо Клієнт не отримав індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку відповідно до Програми лояльності, цей підпункт договору до Клієнта не застосовується.
Проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом, за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто, метод "факт/факт" - пункт 3.1. договору.
Як передбачено п.1.5. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:за стандартною ставкою за весь строк кредитування 133 839,05% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 63 731,82% річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 117 000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 114 375,00 грн- пункт 1.6. договору.
Відповідно до порядку та умов надання кредиту сторонами визначено, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки)   НОМЕР_2 (пункт 2.1. договору). Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 28.01.2024 року або 29.01.2024 року - пункт 2.2. договору.
Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. договору.
Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом - пункт 2.5. договору.
Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором - підпункт 5.4.1. пункту 5.4. договору.
Сторони домовились, що повернення кредитної заборгованості Клієнтом, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на вебсайті банківські рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривні - пункт 4.5. договору.
Відповідно до пункту 6.1.-6.2. договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, цього договору; порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто, виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.
Із наданих учасниками справи та витребуваних судом доказів встановлено, що 28.01.2024 року, о 17:45:11, ТОВ «Пейтек Україна» перерахувало кошти на платіжну картку НОМЕР_3 ……0230 у сумі 12 000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - c3225d64-cee5-4679-ae6b-2c52e16f3117, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - НОМЕР_6, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_3 ……0230, відповідно до повідомлення ТОВ «Пейтек Україна» від 03.10.2024 року (а.с. 18 том 1).
З АТ КБ "ПриватБанк" надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 18.07.2025 року, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ). В результаті аналізу операцій, здійснених по вказаній карті 28.01.2024 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 12 000,00 грн (а.с. 11 том 2).
23 вересня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "Українські фінансові операції" укладено договір факторингу № 23/09/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право грошової вимоги до відповідача   ОСОБА_5  (а.с. 98-115, 183 том 1).
Розрахунок заборгованості за договором свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору.
За пред`явленим новим кредитором ТОВ"Українські фінансові операції" позовом, станом на 11 січня 2025 року сума заборгованості за кредитним договором становить загальний розмір 114 700,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за кредитом; сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором за період з 28 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року - 69 700,00 грн; сума заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором "Українські фінансові операції", за період 24 вересня 2024 року по 11 січня 2025 року у розмірі 33 000,00 грн (а.с. 48-58, 59-61 том 1).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позичальник   ОСОБА_1 аналежним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з   ОСОБА_1 у заявленому кредитором розмірі 114 700,00 грн.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика, кредит, банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII (в редакції, чинній на час укладення договору) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону  № 675-VIII.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції на підставі належної правової оцінки обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, дійшов обґрунтованого висновку про укладення 28 січня 2024 року між сторонами кредитного договору № 4338506 шляхом його підписання  ОСОБА_1  за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора31904, а також отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 12 000,00 грн.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. 
Заборгованість в частині основної суми боргу (суми позики) у розмірі 12 000,00 грн, що обліковується за позичальником  ОСОБА_1 , підтверджується зібраними та дослідженими доказами у справі. Доказів погашення заборгованості в цій частині складової боргу відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка порушила умови кредитного договору та допустила кредитну заборгованість, що є підставою для стягнення з       ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000,00 грн на користь кредитора (позивача).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо складової боргу в частині прострочених процентів за користування кредитом, розмір яких, відповідно до заявлених вимог позивача за період з 28 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року,становить 69 700,00 грн; суми заборгованості за процентами, нарахованих новим кредитором "Українські фінансові операції" за період 24 вересня 2024 року по 11 січня 2025 року - 33 000,00 грн, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Заявлені позивачем вимоги про сплату процентів за користування грошовими коштами, що були надані як позика (кредит), та обраховані позивачем (кредитором) на узгоджених сторонами умовах договору, відповідно до пункту 1.4. кредитного договору, умовами якого визначено: стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за формулою: ДПС = (3BCK/3PK)/t х 100% = (105 000,00/12 000,00)/350х100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (п.1.3); знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт до 21.02.2024 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору.Станом на 11 січня 2025року сума заборгованості за кредитним договором становить загальний розмір 114 700,00грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за кредитом; суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором за період з 28 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року - 69 700,00 грн; суми заборгованості за процентами, нарахованими новим кредитором "Українські фінансові операції", за період 24 вересня 2024 року по 11 січня 2025 року - 33 000,00 грн (а.с. 48-58, 59-61 том 1).
Заборгованість в частині прострочених процентів за користування кредитом за період з 28 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року обрахована позивачем за зниженою ставкою 1,63%, за період з 22 лютого 2024 року по 11 січня 2025 року кредитором (позивачем у справі) застосовано стандартну процентну ставку 2.5%.
За цей період позичальником (відповідачем у справі) сплачено один платіж на виконання зобов?язання, а саме: 16 квітня 2024 року у розмірі 2 000,00 грн, який зараховано кредитором в рахунок погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.
В межах заявлених вимог в частині прострочених процентів за користування кредитом позивач просив стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими процентами за період з 28 січня 2024 року по 23 вересня 2024 року -  69 700,00 грн; за період 24 вересня 2024 року по 11 січня 2025 року у розмірі  33 000,00 грн, а всього 102 700,00 грн.
Колегія суддівапеляційного суду, перевіряючи розрахунок заборгованості в частині складової боргу за нарахованими процентами за користування кредитом, не може погодитися з його правильністю, з огляду на таке.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 цього Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 року- денна ставка не більше 1%.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Досліджуючи розрахунок заборгованості  відповідачки по процентам за користування кредитом, колегія суддів апеляційного суду встановила, що позивачем розмір заборгованості за нарахованими процентамиобраховано за період з 28 січня 2024 року по 11 січня 2025 року наступним чином: з 28 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року здійснено розрахунок, виходячи зі ставки 1,63% за кожен день користування кредитом; за період з 22 лютого 2024 року по 11 січня 2025 року за ставкою 2.5% за кожен день користування кредитом.
Колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», виходячи з того, що денна ставка відсотків, починаючи: з 24.12.2023 року має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%, встановила, що борг за складовою заборгованості зі сплати процентів за користування позикоюу розмірі 23 200,00 грн за період з 28 січня 2024 року по 21 квітня 2024року не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, оскільки за цей період позивачем здійснено розрахунок, виходячи із зниженої процентої ставки 1,63% в день, а саме за період з 28 січня 2024 року по 20 лютого 2024 року, та за період з 22 лютого 2024 року по 21 квітня 2024 року за ставкою 2.5% за кожен день користування кредитом.
Разом з тим, обчислення, наведені позивачем в частині заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року, а також за період 20 серпня 2024 року по 11 січня 2025 року, що проведені за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом, не узгоджуються із приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, якими визначено що, починаючи з 22квітня 2024 року - денна ставка має становити не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - не більше 1%.
За проведеними обчисленнями, з урахуванням максимального розміру денної процентної ставки1,5%, що діє з 22 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що за період з 22 квітня 2024 року по по 19 серпня 2024 року розмір процентів, які підлягають стягненню з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» становить 21 600,00 грн (120 днів х 180,00 грн в день), а починаючи з 20 серпня 2024 року при максимальному розмірі денної процентної ставки 1%, тобто, за період з 20 серпня 2024 року по 11 січня 2025 року розмір процентів, який підлягає стягненню з  ОСОБА_1  становить 17 400,00 грн (145 днів х 120,00 грн в день).
Отже, в межах заявлених позивачем вимог в частині складової боргу за нарахованими процентамиза період з 28 січня 2024 року по 11 січня 2025 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості у розмірі 62 200,00 грн (23 200,00 грн +21 600,00 грн+17 400,00 грн).В інший частині вимог про стягнення заборгованості за складовою боргу за нарахованими процентамислід відмовити.
В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє часткове підтвердження.
Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» підлягають частковому задоволенню. В межах заявлених позивачем вимог з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 4338506 від 28січня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 12 000,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 62 200,00 грн, а всього 74 200,00 грн. В інший частині вимог про стягнення заборгованості слід відмовити.
Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не дослідив усіх передбачених нормою права юридичних фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду справи, та без належної перевірки розрахунку заборгованості помилково в основу висновку щодо розміру заборгованості в частині нарахованих процентів за користування кредитом поклав обчислення, наведені позивачем, тим самим не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідачки.
З урахуванням встановлених фактичних обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру боргу, який підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» за договором № 4338506 від 28січня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту і в частині розподілу судових витрат між сторонами.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» задоволено частково (64,69%), а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складються з судового збору за подання позовної заяви (2422,40 грн), та витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції (7 000,00 грн), у пропорційному розмірі до задоволених вимог на 64,69%, що становить загальний розмір 6 095,35 грн слід покласти на відповідача  ОСОБА_1 .
Понесені відповідачем  ОСОБА_1 та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, слід покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» у пропорційному розмірі до задоволених вимог скарги (35,31%), що становить розмір 1 283,02 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 рокув частині задоволених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромі в частині розподілу судових витрат між сторонами змінити.
Стягнути з    ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» (ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) заборгованість за договором № 4338506 від 28січня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 74 200,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 12 000,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 62 200,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з    ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» (ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2)  судові витрати, що складаються із судового збору за подання позовної заяви, та витрат, пов?язаних з правничою допомогою адвоката, у загальному розмірі 6 095,35 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові операції» (ЄДРПОУ 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) на користь   ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, що складаються із судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 283,02 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:Судді: