ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/4857/26 
провадження № 3/0285/1777/26 
06 серпня 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, 
який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 20.07.2026 о 22:50 год в с. Слобода Романівська Звягельського району біля магазину «Продукти» вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, яка полягала у необхідності припинити хуліганські дії, а саме: виражався в сторону поліцейських нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, хапав за форменний одяг.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП шляхом направлення SMS-повідомлення на його мобільний номер, вказаний ним під час оформлення адміністративних матеріалів, яке було доставлене йому 06.08.2026. Будь-яких клопотань, заяв чи доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні не надав.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Об`єктом даного порушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Злісна непокора полягає у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених законних розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, що виражається у зухвалій формі і свідчить про прояв явної неповаги до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова особи проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо. 
Відповідно до положень ч.2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Їх невиконання, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується:
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №467365 від 20.07.2026, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП;
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.07.2026, які підтвердили обставини, викладені в протоколі;
рапортами інспекторів СРПП Звягельського РВП від 20.07.2026, відповідно до яких під час несення служби ними було отримано повідомлення, про те, що невідомий чоловік вчиняє хуліганські дії в с. Слобода Романівська Звягельського району біля магазину «Продукти». По прибуттю на місце події ними було виявлено чоловіка, яким виявився ОСОБА_1 , який на їх вимогу припинити хуліганські дії не реагував, намагався вчинити бійку, хапав за формений одяг.
Даними диску з відеозаписом оформлення адміністративних матеріалів.
Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені під час виконання своїх функціональних обов`язків, що у них були підстави для обмови ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення або ними були вчинені до нього незаконні методи, примус чи інші дії. 
Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення, що посягає на встановлений порядок управління, та його дії вірно кваліфіковані за ст.185 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. 
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, що йому інкримінується, – що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.40^1 КУпАП.
Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,– 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, 
та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин