КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року м. Київ справа №320/46212/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у м. Києві та Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.09.2024 № 81/МГ в частині: 1. Заступнику начальника центру - начальнику мобілізаційного відділення: призвати нижчепойменованих військовозобов`язаних 03.09.2024 на військову службу за призовом під час загальної мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та направити: 1.1. В розпорядження командира військової ч. НОМЕР_1 : 1.1.1. Солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ВОС-901074А; Підстава: поіменний список № 8881 від 02.09.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуваний в частині наказ є протиправним та підлягає скасуванню, у частині його призову та направлення до військової ч. НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням процедури призову на військову службу за одну добу та безпідставним обмеженням свободи пересування.
Позивач наголошує на тому, що є протиправними дії відповідача щодо примусового доставлення до місця проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) та примусового утримання, визнання протиправними дій щодо взяття на військовий облік не за місцем проживання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у м. Києві та Військову частину НОМЕР_1 . Витребувано докази по справі.
Відповідач у відзиві проти позову заперечив, а представник зазначив про те, що позивач під час перевірки не пред`явив паперовий чи електронний військово-обліковий документ (ВОД). За даними бази даних «Оберіг» було встановлено, що позивач востаннє проходив ВЛК у 2000 році. Позивачу було з дотриманням встановленої процедури та законно вручено повістку, він особисто з`явився до ТЦК, пройшов медичний огляд, за результатами якого був визнаний придатним та призваний на службу. 
Відповідач також наголосив, що оновлення даних позивачем через ЦНАП не звільняло його від обов`язку пройти повторний медичний огляд. Оскільки у позивача був відсутній дійсний висновок ВЛК, йому вручено повістку. Позивач отримав її добровільно, про що свідчить його особистий підпис у розписці, а тому підстав для складання акту відмови чи оформлення протоколу про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП не було. За твердженням відповідача, позивач добровільно прибув за повісткою, пройшов звірку даних, і його законно взяли на військовий облік 02.09.2024, відповідно до вимог Постанови № 560. Надалі, позивачу видано направлення та картку обстеження. Він пройшов медичний огляд у профільних лікарів за адресою ВЛК та в Центральній поліклініці Печерського району, де йому виконали рентген, ЕКГ та аналізи. За результатами ВЛК, позивач визнаний придатним, про що видано довідку, у якій позивач особисто розписався в графі «Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК». Твердження про примусове утримання відповідач вважає недоведеним, оскільки позивач вільно переміщувався між трьома цивільними установами та не подавав жодних скарг чи заяв до органів поліції чи на лінію « 102». Відеозаписи з бодікамер груп оповіщення не можуть бути надані суду, оскільки відповідно до затверджених Методичних рекомендацій строк їх зберігання на сервері становить 30 діб, який закінчився 02.10.2024 - ще до моменту отримання ТЦК ухвали про відкриття провадження. 
Треті особи пояснень щодо предмету спору суду не надали.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2024 ОСОБА_1 був зупинений представниками групи оповіщення на станції метро «Либідська» Київського метрополітену для перевірки військово-облікових документів.
Під час перевірки документів позивачем було пред`явлено цифровий паспорт у мобільному додатку «Дія». Паперового військово-облікового документа (військового квитка, тимчасового посвідчення) або електронного військово-облікового документа із відображенням унікального електронного ідентифікатора (QR-коду) позивач представникам групи оповіщення не надав.
За допомогою паспортних даних позивача через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», уповноваженими особами встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 (Рівненська область). Також, за даними реєстру з`ясовано, що останнє проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) Позивачем відбулося 20.03.2000, за результатами якого, його було визнано обмежено придатним у воєнний час.
У зв`язку з відсутністю актуальних відомостей про стан придатності до військової служби, представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу було оформлено та вручено під особистий підпис повістку № 1 з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 02.09.2024 о 09:30 годині з метою звірки даних та проходження медичної комісії. 
Факт отримання повістки та особистий підпис у розписці підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.
02.09.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Цього ж дня, відомості про взяття ОСОБА_1 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 зафіксовано в Єдиному державному реєстрі «Оберіг». 
Позивачем також було власноруч написано заяву про взяття на військовий облік.
На підставі виданого направлення № 990 та Картки обстеження позивач 02.09.2024 року пройшов медичний огляд лікарів військово-лікарської комісії за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення Жіночої консультації КНПП «КДЦ» Печерського району), а також інструментальні та лабораторні дослідження у приміщенні Центральної поліклініки Печерського району за адресою: АДРЕСА_2 .
За результатами медичного обстеження, відповідною військово-лікарською комісією встановлено діагноз та винесено постанову про придатність солдата ОСОБА_1 до військової служби, що оформлено довідкою ВЛК від 02.09.2024 № 11/4480 (номер бланка 8872). Позивач особисто ознайомився з постановою ВЛК, про що поставив власний підпис та дату 02.09.2024 р. у відповідній графі довідки.
На підставі висновку ВЛК про придатність до служби, начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було видано наказ (з питань мобілізації та мобілізаційної готовності) від 03.09.2024 року № 81/МГ, згідно з яким солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ВОС-901074А) призвано на військову службу за призовом під час загальної мобілізації та направлено в розпорядження командира Військової ч. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). 
03.09.2024 позивача було відправлено до місця проходження служби.
Судом також встановлено, що станом на 02.09.2024 зареєстрованим місцем проживання Позивача є: АДРЕСА_4 . Оновлення персональних даних позивачем здійснювалось 30.05.2024, шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП). У матеріалах справи відсутні будь-які документи (протоколи затримання, копії заяв до правоохоронних органів, витяги з ЄРДР), які б свідчили про застосування до позивача заходів адміністративного затримання чи інших засобів примусу з боку третіх осіб або відповідача під час проведення вказаних мобілізаційних заходів.
Позивач вказав на низку процедурних порушень, зокрема, направлення на ВЛК під особистий підпис йому не видавалося; картка обстеження та копія довідки ВЛК на руки не надавались; його, як особу старше 40 років ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), не направили на обов`язкові інструментальні та лабораторні дослідження (вимір внутрішньоочного тиску, цукор крові, ЕКГ); взяття на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 відбулося після проходження ВЛК, що суперечить встановленому порядку, до того ж законодавство не дозволяє брати особу на облік за межами її зареєстрованого місця проживання (Київська обл., Фастівський р-н, с. Новосілки); окрема бойова повістка на відправку під особистий підпис не вручалася. У зв`язку з цим, позивач вважає наказ про свою мобілізацію незаконним.
Наведене зумовило на звернення до суду з даним позовом. 
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма визначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади виконання військового обов`язку визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII (далі – Закон № 2232), зокрема його положеннями щодо проходження медичного огляду та визначення придатності громадян до військової служби. 
Згідно зі ст. 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. першої ст. 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232 визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до норм ч. 12 ст. 12 Закону № 2232 військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.
Відповідно до змісту п. 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого по-становою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок), на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За п. 3 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період про-водиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Зокрема, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період згідно з п. 6 Порядку № 560 включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Згідно з п. 69 Порядку № 560 особи, які не проходили медичний огляд або в яких за кінчився строк дії рішення про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Пунктом 81 Порядку № 560 визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов.
Доводи про неможливість його мобілізації, у зв`язку з виконанням ним вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, не ґрунтуються на вимогах наведеного вище законодавства та є безпідставними.
Відповідно до п. 68, 69 Порядку № 560 проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.
Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Обов`язковість проходження медичного огляду особами, в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби закріплений у ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, під час здійснення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями проводити медичний огляд військовозобов`язаних для визначення їх придатності до військової служби.
Так само і військовозобов`язані громадяни, у відповідності з діючими положеннями законодавства, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Порядком № 560 передбачені виключні обмеження щодо направлення на медичний огляд повісткою лише стосовно наступної категорії осіб:
- які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки до прийняття у відношенні них рішення відповідною комісією (п. 63 Постанови);
- які прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних) вони викликаються на медичний огляд повісткою (п. 69 Порядку № 560).
Зважаючи на те, що позивач не звернувся до відповідача для уточнення даних та не подав заяву про відстрочку, його в той же день було направлено на військово-лікарську експертизу для визначення придатності до військової служби.
Порядок проходження військово-лікарської комісії передбачено Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, яким затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 22.1 Положення дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК на військовозобов`язаних, резервістів записуються у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються.
На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів та складається Свідоцтво про хворобу.
Зазначеним Положенням оформлення окремого документа у вигляді «направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією» для військовозобов`язаних, які призиваються на військову службу під час мобілізації не передбачено. Відповідно до пункту 18.2. Порядку № 560 направлення на медичний огляд підписується керівником ТЦК та СП лише у випадку направлення на ВЛК ТЦК та СП призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які приймаються на військову службу за контрактом. 
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно п.1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.5.1 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України, ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Таким чином, із норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До позаштатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_7 . При цьому, дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що військовозобов`язані підлягають медичному огляду позаштатною ВЛК, а у разі незгоди з результатами військово-лікарської експертизи, направляються на огляд штатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 , постанову якої вже може бути оскаржено до штатних ВЛК або у судовому порядку.
У даному випадку, позивачем не надано доказів дотримання ним встановленої процедури оскарження результатів ВЛК та його доводи про неповноту проведеного медичного огляду та незаконність висновків ВЛК про його придатність до військової служби не можуть бути прийняті до уваги.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до приписів п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у п. 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Отже обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені в тому числі на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на відповідача.
Щодо законності зупинки позивача та вручення повістки, слід зазначити, що згідно з ч. 6 ст. 22 Закону № 3543, у період проведення мобілізації громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноважених представників ТЦК або поліцейських. 
Порядок № 560 у п.п. 47-54 надає право групам оповіщення перевіряти ВОД та звіряти дані громадян чоловічої статі із відомостями ЄДРВР «Оберіг».
Судом встановлено, що у позивача під час перевірки 02.09.2024 був відсутній при собі паперовий військовий квиток чи тимчасове посвідчення, а також електронний ВОД із застосунку «Резерв+» (генерація QR-коду). 
Наявність паспорта громадянина України у додатку «Дія» не виконує імперативну вимогу ч. 6 ст. 22 Закону № 3543-XII щодо обов`язку мати при собі саме військово-обліковий документ. 
За таких обставин, виявивши за допомогою системи «Оберіг» розбіжності та відсутність актуальних відомостей про проходження медичного огляду, старший групи оповіщення на підставі п. 28, 39 та п. 54 Порядку № 560 мав підстави для оформлення та вручення позивачу повістки.
Суд відхиляє твердження позивача про незаконність зазначення у повістці одночасно двох цілей («звірка даних» та «проходження медичної комісії»). Форма повістки (Додаток 1 до Порядку № 560) містить графу «мета виклику». Вказівка декількох взаємопов`язаних етапів військово-облікової процедури не може бути самостійною підставою для визнання дій ТЦК протиправними. 
Щодо направлення та проходження ВЛК, суд звертає увагу на те, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX, громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, підлягають обов`язковому повторному медичному огляду з метою визначення придатності.
Оскільки позивач мав висновок комісії від 2000 року, строк дії якого згідно з п. 69 Порядку № 560 (під час воєнного стану становить 1 рік) сплив, відповідач мав підстави направити його на ВЛК. 
Позивачу видали направлення № 990 та картку обстеження, а огляд проводився лікарями-спеціалістами (хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, ЛОРом) відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402.
Суд в цьому аспекті критично оцінює твердження позивача про непроведення обов`язкових вікових досліджень, адже відповідачем надано докази, що позивач проходив обстеження не лише за адресою розташування ВЛК, а й у приміщенні Центральної поліклініки Печерського району, де виконувались лабораторні та інструментальні аналізи (ЕКГ, рентген органів грудної клітки). Матеріали справи містять Довідку ВЛК № 11/4480 від 02.09.2024 про визнання позивача «придатним». У межах даного спору, суд не має підстав надавати оцінку результатам проведення ВЛК. Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
У графі «Відмітка про ознайомлення з постановою ВЛК» міститься особистий підпис ОСОБА_1 із зазначенням дати. 
До того ж, під час огляду позивач письмових скарг на стан здоров`я чи заяв про неможливість надати амбулаторну картку лікарям не подавав, рішення ВЛК до вищестоячої комісії (ЦВЛК) чи в судовому порядку не оскаржував, тому спростування його придатності у рамках даного спору виходить за його предмет.
Щодо взяття на військовий облік не за місцем проживання позивач вказував, що взяття його на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 за наявності реєстрації у Фастівському районі Київської області є незаконним, проте, на переконання суду, такі доводи є безпідставними, адже за п. 81 Порядку № 560, дана норма містить пряме застереження: у разі призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття такі особи вносяться до ЄДРВР «Оберіг» безпосередньо перед направленням на ВЛК або оформленням призову. За матеріалами даної справи, відповідач виконав цю вимогу, здійснивши реєстраційні дії в базі даних 02.09.2024. 
Отже, порушення територіального принципу ведення обліку відсутнє, оскільки відповідач діяв у межах спеціальної процедури, передбаченої п. 81 Порядку № 560 для умов воєнного стану.
Щодо наголошення на примусовому утриманні та обмеженні свободи пересування, суд зауважує, що позивач стверджує, що до нього застосовувався фізичний примус і незаконне конвоювання співробітниками Національної поліції, поряд з цим, суду не надано доказів на підтвердження цих доводів. Матеріали справи не містять протоколу про адміністративне затримання, складеного за правилами ст. 261 КУпАП органами поліції. Позивач або його представник не надали доказів звернень під час перебування в ТЦК/лікарнях до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочину (незаконне позбавлення волі), дзвінків на гарячу лінію « 102» або відповідних фіксацій від сторонніх осіб. Також, послідовне відвідування трьох різних цивільних адрес ( АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) та власноручне підписання облікових документів і довідки ВЛК свідчать про особисте та послідовне виконання позивачем покладених на нього обов`язків військовозобов`язаного. 
При цьому, сама по собі відсутність у відповідача/поліції відеозаписів через закінчення строку їх зберігання на сервері, не може бути безумовним доказом вчинення насильницьких дій щодо позивача за відсутності будь-яких інших підтверджуючих матеріалів.
Суд також враховує, що неотримання позивачем окремого мобілізаційного розпорядження під особистий підпис не нівелює чинність наказу про призов, оскільки факт явки, успішного проходження ВЛК та відсутності законних підстав для відстрочки, передбачених ст. 23 Закону № 3543, зобов`язує уповноважений орган здійснити заходи щодо комплектування Збройних Сил України.
Таким чином, позивач, будучи військовозобов`язаним, підлягав призову на військову службу під час мобілізації, і відповідачем у спірному не було порушено порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією. Оскільки позивач був призваний на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, то він втратив статус військовозобов`язаної особи і набув статусу військовослужбовця, а процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Подібний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23.
Крім того, чинним законодавством не передбачено звільнення з військової служби, шляхом скасування наказу про призов на військову службу під час загальної мобілізації, в частині призову на військову службу під час мобілізації до військової частини. В даному випадку, відновлення порушеного права повинно відбуватися в межах спірних відносин, відповідно, за участю їхніх учасників. Водночас, навіть зобов`язання військової ч. звільнити від проходження військової служби позивача виходить за межі правовідносин щодо його призову на військову службу під час мобілізації.
Іншими словами, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, і фактично створюватиме ситуацію невиконуваності судового рішення.
Судом також враховано й те, що на момент прийняття оспорюваного в частині позивача наказу щодо призову на військову службу під час загальної мобілізації, позивач можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб не скористався, а судом не встановлено наявність у нього законних підстав для відстрочки від мобілізації. У зв`язку з цим, позивач правомірно був включений до списків осіб, які підлягають призову на військову службу.
За таких обставин, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_10 під час проведення мобілізаційних заходів щодо ОСОБА_1 протягом 02 та 03.09.2024 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України. Оскаржуваний наказ від 03.09.2024 № 81/МГ у частині призову позивача є законним та скасуванню не підлягає. 
За результатами розгляду справи, судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією, який би мав наслідок визнання його протиправним та дава суду підсатви його скасувати. 
Таким чином, спірне в оскаржуваній частині рішення було прийняте відповідачем на підставі та в межах наданих повноважень, а позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ґрунтуються на суб`єктивних доводах, що не підтверджуються документально.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору в суді та задоволенню не підлягають. 
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у м. Києві та Військова частина НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.