521/21096/25
1-кп/521/1213/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ( у режимі ВКЗ),
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеном у до ЄРДР № 12025162470001565 від 09.11.2025 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, працевлаштованого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
9 листопада 2025 року інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП), старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , командир роти № 1 батальйону № 2 полку УПП, старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , а також поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП, капрал поліції ОСОБА_8 , були залучені до виконання службових обов`язків з охорони публічної безпеки та порядку на території міста Одеси.
Відповідно до покладених на поліцію завдань та повноважень, визначених пунктами 1, 3, 4, 10 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», зазначені працівники поліції здійснювали превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень, а також вживали заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та в інших публічних місцях міста Одеси.
Цього ж дня, приблизно о 15:25, за адресою: м. Одеса, вулиця Олексія Вадатурського, 16, під час виконання службових обов`язків працівники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 затримували ОСОБА_10 , який розшукувався ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку із затриманням зазначеної особи на місці події зібралася група людей, які почали активно протидіяти законним діям працівників поліції, чинити опір виконанню ними службових обов`язків та перешкоджати затриманню. З метою припинення групових порушень громадського порядку, усунення активної протидії та забезпечення власної безпеки, відповідно до статті 45 Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції прийняли рішення про застосування спеціального засобу сльозогінної та дратівної-дії. Під час застосування зазначеного спеціального засобу під його дію, серед інших осіб, потрапив ОСОБА_5 , охоронець території ЖК "Малинки", що розташований поруч із місцем події.
Саме в цей момент у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний намір на заподіяння тілесних ушкоджень працівникам Національної поліції, зумовлений зневажливим ставленням до представників правоохоронних органів, небажанням підкорятися їхнім законним вимогам, та на продовження протидіяти їм.
Для цього ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу у форменому одязі зі знаками розрізнення поліцейського, які виконують службові повноваження із затриманням особи, попри це, умисно застосував щодо поліцейських ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 спеціальний засіб сльозогінної та дратівної дії - газовий балончик «Перець - 4», навмисне розпиливши його вміст безпосередньо в обличчя патрульних поліцейських.
У результаті протиправних дій ОСОБА_5 поліцейським УПП ОСОБА_7 заподіяно легке тілесне ушкодження у видіі хімічного опіку 1 ступеню рогівки та кон`юнктиви лівого ока, ОСОБА_9 заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку 1 ступеню рогівки та кон`юнктиви обох очей та ОСОБА_13 заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку 1 ступеню рогівки та кон`юнктиви обох очей.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 345 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. 
Пояснив, що подія відбувалася 09.11.2025 року. Він працює охоронцем ЖК «Малинки». Побачив, що поліція затримує особу. Поряд з ЖК, не на території. Був натовп поліції, він був поряд в охороні, побачив 2 людини, які лежали на землі, вони лежали в кайданках та він спитав за що, отримав відповідь що через розшук. Він спитав документи, проте ніхто не надав документів. Людині в кайданках стало погано, намагався провести людину до швидкої, але поліція людей не пропускала та почала бризкати газом. Газовий балончик знайшов в натовпі на землі, в охороні їм не видавали. Розпилив газовий балончик бо опасався за себе, та з метою допомогти людині. Поліція йому не погрожувала, проте людині було погано та він хотів допомогти. Потім на нього наділи кайданки, посадили в машину та задували там газом. Він не оказував супротиву. У скоєному щиро кається, не вважає свої дії правильними. Цивільні позови не визнає лише тому, що не має грошей на їх оплату, проте розуміє, що винен потерпілим.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Міру покарання просили визначити на розсуд суду. Також потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заявлено цивільні позови, які просили задовольнити в повному обсязі.
Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням цивільних позовів та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. 
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_5 за встановлених судом обставин за ч.2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникам правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.
Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК раніше не судимий, працевлаштований, має цивільну дружину та на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи ( по зору), має постійне місце проживання, а також враховує його вік та стан здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст.65КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, враховуючи обставини, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують обтяжують покарання ОСОБА_5 та враховуючи його поведінку під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даних кримінальних правопорушень, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції ч. 2 ст. 3455 КК України у вигляді позбавлення волі. Водночас суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
На стадії досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого сплив та який судом в подальшому не продовжувався.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 50 000 грн. на рахунок моральної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 50 000 грн. на рахунок моральної шкоди, та 6 000 грн. на рахунок правової допомоги.
Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.
Аналізуючи доводи потерпілих, викладені у позовних заявах, суд враховує, що останніми відповідно до ст. 60 ЦПК України, за правилами якої здійснюється розгляд цивільного позову, не мотивовано, з чого вони виходили оцінюючи завдану їм моральну шкоду в розмірі ОСОБА_7 - 50 000 грн. та ОСОБА_8 – 50 000 грн. Разом з тим, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ступінь винуватості обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вимоги розумності та справедливості, а тому вважає, що заявлені потерпілими позовні вимоги в частині відшкодування завданої їм моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме ОСОБА_7 - 30 000 грн. та ОСОБА_17 – 30 000 грн.
Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Витрати цивільного позивача ОСОБА_8 на правову допомогу склади 6 000 грн. На підтвердження надано договір про надання правової допомоги №030426-1д від 03.04.2026 р. , попередній розрахунок суми судових витрат від 06.04.2026 , акт прийому передачі від 06.04.2026, квитанція до прибуткового касового ордеру «030426-1д/1 від 06.04.2026 про оплату послуг з надання правової допомоги на суму 6000 (шість тисячі) гривень.
Суд вважає, що з урахуванням складності справи та її значення для цивільного позивача, ціни позову, такі витрати цивільного позивача ОСОБА_8 були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
З урахуванням наведеного, цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 в частині відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги адвоката, що пов`язано з цією справою в сумі 6 000 грн., слід задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 14.07.2026 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 6 000 (шість тисяч) гривень понесених витрат на правничу допомогу.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського райлнного суду м. Одеси від 12.11.2025 року скасувати.
Речові докази:
- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R диск марки «НР`з маркуванням «1», об`ємом 4,7 GB, 120 min.,на якому знаходиться 1 (один) відеофайл під назвою: «ЄРДР 12025162470001564 ОСОБА_5 - Iof5.mp4» розміром 3,97 ГБ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R диск марки «НР» з маркуванням «2», об`ємом 4,7 GB, 120 min., на якому знаходиться 1 (один) відеофайл під назвою: «ЄРДР 12025162470001564 ОСОБА_5 - 2of5.mp4» розміром 3,30 ГБ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R диск марки «НР» з маркуванням «З», об`ємом 4,7 GB, 120 min., на якому знаходиться 1 (один) відеофайл під назвою: «ЄРДР 12025162470001564 ОСОБА_5 - 3of5.mp4» розміром 3,64 ГБ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R диск марки «НР» з маркуванням «4», об`ємом 4,7 GB, 120 min., на якому знаходиться 1 (один) відеофайл під назвою: «ЄРДР 12025162470001564 ОСОБА_5 - 4of5.mp4» розміром 4,09 ГБ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R диск марки «НР» з маркуванням «5», об`ємом 4,7 GB, 120 min., на якому знаходиться 1 (один) відеофайл під назвою: «ЄРДР 12025162470001564 ОСОБА_5 - 5of5.mp4» розміром 3,95 ГБ. зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-газовий балончик «Перець-4» - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1