ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 р. | Справа № 520/5828/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022) по справі № 520/5828/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Харківської міської ради , Виконавчого комітету Харківської міської ради   
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради (далі – відповідач 1), Виконавчого комітету Харківської міської ради (далі – відповідач 2), в якому просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026р. про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок;
- зобов`язати Харківську міську раду, Виконавчий комітет Харківської міської ради: здійснити розгляд Заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026 про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок; прийняти рішення про переведення садового будинку літ. «Б-2», загальною площею – 233.3 кв.м., житлова площа - 44.0 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна – 866264363101, адреса: АДРЕСА_1 – у житловий.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з метою переведення садового будинку у житловий, керуючись Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», затвердженого Постановою КМ України від 29.04.2015 №321 (по тексту - Порядок №321), вона звернулась із відповідною заявою до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківського міського голови. Пунктом 4 Порядку №321 встановлено місячний строк з дня надходження заяви позивача з доданими документами, в який відповідач зобов`язаний здійснити розгляд заяви та прийняти рішення про переведення садового будинку позивача у жилий будинок або про відмову в такому переведенні, проте станом на 17.03.2026 жодного рішення відповідачем не прийнято, про наявність такого рішення позивача не повідомлено, чим допущено протиправну бездіяльність та порушення прав позивача.
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 04059243), яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15.01.2026р. про переведення садового будинку літ. «Б-2», загальною площею 233,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 866264363101, за адресою: АДРЕСА_1 - у жилий будинок відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р. №321;
зобов`язано Виконавчий комітет Харківської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026р. про переведення садового будинку літ. «Б-2», загальною площею 233,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 866264363101, за адресою: АДРЕСА_1 - у жилий будинок шляхом прийняття рішення відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р. №321;
залишено без задоволення позов у решті вимог.
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин Харківська міська рада не є суб`єктом, на який покладається обов`язок з розгляду заяви позивача та прийняття рішення за її результатами у порядку, визначеному Порядком №321, а тому позовні вимоги, адресовані безпосередньо до Харківської міської ради, є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо доводів про розгляд заяви позивача від 15.01.2026 шляхом надання відповіді листом Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 16.02.2026 №1279/0/226-26 суд першої інстанції наголосив, що такий за своїм змістом та формою не є ані рішенням про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок, ані рішенням про відмову в такому переведенні у розумінні пункту 4 Порядку №321. 
Враховуючи, що Виконавчим комітетом Харківської міської ради, до компетенції якого у межах спірних правовідносин віднесено розгляд заяви позивача від 15.01.2026 про переведення садового будинку у жилий будинок відповідно до Порядку №321, не було прийнято рішення у формі, визначеній пунктом 4 Порядку №321, тобто рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні, чим допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим суд першої інстанції зазначив, що належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання Виконавчого комітету Харківської міської ради розглянути заяву позивача від 15.01.2026 у порядку, визначеному Порядком №321, з прийняттям відповідного рішення за наслідками такого розгляду.
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026р у справі №520/5828/26, та викласти результативну частину цього рішення в наступній редакції: 
«Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 04059243), яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15.01.2026р. про переведення садового будинку літ. «Б-2», загальною площею 233,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 866264363101, за адресою: АДРЕСА_1 - у жилий будинок відповідно до «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р. №321; 
Зобов`язати Виконавчий комітет Харківської міської ради, відповідно до «Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р. №321, прийняти рішення про переведення садового будинку літ. «Б-2», загальною площею 233,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 866264363101, за адресою: АДРЕСА_1 - у жилий будинок, який на праві власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).».
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що станом на 18.03.2026, як і на дату подання апеляційної скарги, будь якого рішення, або іншої відповіді відповідачем не прийнято, на адресу позивача не надсилалось, про наявність такого рішення/відповіді з боку відповідачів позивача - не повідомлялось, позивачем - не отримувалось. Зауважила, що обраний судом першої інстанції спосіб не відповідає основному завданню суду, яке базується на конституційному праві кожної особи на судовий захист, відповідно до якого суд зобов`язаний застосувати ефективний спосіб захисту, який відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для прийняття рішення про переведення у житловий, садового будинку літ. «Б-2» та господарські будівлі по АДРЕСА_1 , проте наведених обставин судом першої інстанції не досліджувалось і не встановлювалось, оскаржуване судове рішення таких обставин не містить. Оцінка неправомірності бездіяльності відповідача здійснювалось судом крізь призму лише тих мотивів, які наведено у листі Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 16.02.2026 №1279/0/226-26. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції самоусунувся від дослідження фактичних обставин, які б обумовили законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення та призвели б до ефективного поновлення порушених прав позивача, а саме: встановлення фактів дотримання позивачем всіх умов, передбачених Постановою №321, для прийняття Виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення про переведення садового будинку літ. «Б-2» та господарських будівель по АДРЕСА_1 , у житловий.
Крім того, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Харківської міської ради також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 у справі № 520/5828/26, та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – відмовити повністю.
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд безпідставно відхилив один із ключових аргументів відповідача про те, що заява ОСОБА_1 від 15.01.2026 була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян» та позивачу була надана мотивована відповідь у встановлений строк, що суперечить матеріалам справи та вимогам процесуального законодавства. Лист від 16.02.2026 № 1279/0/226-26 не є формальною відповіддю, а містить вичерпне мотивоване роз`яснення щодо порушених позивачем питань. При цьому суд першої інстанції не надав жодної мотивації, чому саме цей лист не може вважатися належним виконанням обов`язку суб`єкта владних повноважень за умови, що Порядок, на думку відповідача, до спірних відносин не застосовується. Крім того, виконавчий орган міської ради – це система органів, а не лише виконавчий комітет, проте суд не дослідив і не дав жодної правової оцінки тому, чи було здійснено таке розмежування повноважень, і чи віднесено питання розгляду заяв про переведення дачних та садових будинків у жилі саме до компетенції Виконавчого комітету, а не, наприклад, Департаменту містобудування та архітектури чи іншого виконавчого органу Харківської міської ради. Інформація про наявність у виконавчих органів Харківської міської ради повноважень щодо розгляду та вирішення заяв про переведення дачних і садових будинків відповідно до Порядку повністю відсутня у положеннях про виконавчі органи Харківської міської ради 8 скликання. Суд також не обґрунтував, чому саме Виконавчий комітет (а не інший виконавчий орган або структурний підрозділ) зобов`язаний розглядати заяву позивача та прийняти відповідне рішення, обмежившись формальним посиланням на пункт 3 Порядку № 321.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
06.07.2026 судом отримано відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доказів надсилання відповідачами на адресу позивача будь якої відповіді, рішення чи інших документів, зокрема і листа Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради від 16.02.2026 № 1279/0/226-26, матеріали справи не містять, тому твердження відповідача про наявність відповіді є голослівним. Звертає увагу на лист Департаменту містобудування та архітектури ВК ХМР від 09.02.2026 №56/0/608/26, яким повідомлено, що заява ОСОБА_1 від 15.01.2026 помилково направлена на адресу Департаменту містобудування та архітектури ХМР. Стосовно доводів відповідача щодо виключного застосування Порядку №321 до будівель які знаходяться на території дачних/садових товариств, позивач наголошує, що формулювання пункту 2 Порядку №321 вказує на те, який саме орган місцевого самоврядування (сільська, селищна або міська рада) за територіальністю зобов`язаний розглянути заяву позивача про переведення його дачного будинку у жилий.
08.07.2026 до суду надійшли додаткові пояснення виконавчого комітету Харківської міської ради, в яких відповідач зазначає, що представник позивача, в свої твердженнях не розуміє розмежування між виконавчим органом міської ради та Виконавчим комітетом Харківської міської ради, водночас перекручуванням норм чинного законодавства, фактично намагається ввести суд в оману та змусити прийняти рішення зобов`язального характеру щодо особи, яка не наділена відповідними повноваженнями. Лист позивача було розглянуто та підготовлено у встановлений строк відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Відсутність у матеріалах справи доказів вручення не спростовує факту направлення відповіді, оскільки кореспонденція надсилалася простим поштовим відправленням, а бюджетна організація не зобов`язана використовувати рекомендовані листи у кожному випадку. Крім того, сам факт розгляду заяви та надання мотивованої відповіді спростовує твердження про бездіяльність. Щодо зобов`язання Виконавчого комітету прийняти рішення про переведення садового будинку у жилий будинок відповідач наголошує, що Виконавчий комітет не має права перевести садовий будинок у жилий, у зв`язку з відсутністю відповідних повноваження та звернення позивачем до неналежного органу.
13.07.2026 судом отримано заперечення ОСОБА_1 на додаткові пояснення, в яких зазначено, що аргументи представника відповідача є такими, що не відповідають приписам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вказують про неознайомлення представника відповідача з нормативними актами ХМР та ВК ХМР. Наводить приписи Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Долучення позивачем доказів, для наочності, до апеляційної скарги (копія витягу з ДЗК про земельну ділянку позивача та Рішення ВК Харківської міської ради №56 від 04.02.2015) зумовлено зміною правових обґрунтувань відповідачів, які не були наведені ними на стадії розгляду справи судом першої інстанції.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом вручення їм копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомого майна: садовий будинок літ. «Б-2» та господарські будівлі, загальною площею 233,3 кв.м, житлова площа 44,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 866264363101, адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності, індексний номер витягу - 289277073, від 09.12.2021.
15.01.2026 представник позивача звернулась із супровідним листом, адресованим керівнику Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківському міському голові Терехову Ігорю Олександровичу, в якій зазначила про надсилання певних документів з метою переведення садового будинку, який їй належить на праві приватної власності, у житловий, керуючись Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою КМ України від 29.04.2015 №321.
До обсягу матеріалів звернення було включено: 
оформлену та власноруч підписану заяву про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок за формою, згідно з додатком до постанови №321; 
витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності (індексний номер 289277073 від 09.12.2021р.); 
витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження від 08.01.2026р. та звіт про проведення технічного огляду садового будинку від 08.01.2026р. (нотаріально засвідчені копії); 
копію довіреності представника від 05.01.2026р. № 1.
Вказаний супровідний лист був зареєстрований Департаментом діловодства Харківської міської ради за вхідним №Х-2-536/1-26 від 15.01.2026.
Відповідно до змісту листа Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 09.02.2026 №56/0/608-26 за дорученням керівництва Харківської міської ради Департаментом містобудування та архітектури розглянуто лист ОСОБА_1 щодо переведення садового будинку у житловий по АДРЕСА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №321. Зазначено, що Департаментом в межах повноважень, може бути розглянуто питання надання будівельного паспорта для реконструкції садового будинку у житловий відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103, та з попереднім приведенням цільового призначення земельної ділянки до вимог затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні.
Крім того, згідно з листом Департаменту з інспекційної роботи виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2026 №1279/0/226-26 за дорученням керівництва міської ради, разом з іншими виконавчими органами міської ради, розглянуто звернення від 15.01.2026 (вх.№Х-2-536/1-26 від 15.01.2026) щодо переведення садового будинку у житловий по АДРЕСА_1 . За результатами розгляду в межах компетенції повідомлено, що відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради садовий будинок по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці поза межами садівничого товариства, яка згідно із генеральним планом міста Харкова, затвердженим рішенням сесії Харківської міської ради від 18.12.2019 №1902/19, розташована: на території житлової садибної забудови; згідно із планом зонування території (зонінгом) міста Харкова – у житловій зоні Ж, підзоні Ж-1: зона садибної забудови; поза межами «червоних ліній» вулиць. Враховуючи зазначене, Департаментом містобудування та архітектури, в межах повноважень, може бути розглянути питання надання будівельного паспорта для реконструкції садового будинку у житловий відповідно до Порядку №103 та з попереднім приведенням цільового призначення земельної ділянки до вимог, затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту у відповідності до пунктів 1.1., 2.1.2. Положення про Інспекцію, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 09.12.2020 №720, є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою, входить до складу Департаменту та діє на правах відділу без права юридичної особи, здійснює відповідно до чинного законодавства державний архітектурно-будівельний контроль, а також виконує дозвільні та реєстраційні функції. Державний архітектурно-будівельний контроль на об`єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2011 №553. Враховуючи вищевикладене, питання, викладене у листі від 15.01.2026, не відноситься до компетенції Інспекції.
Вважаючи протиправною бездіяльність Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026 про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок, позивач звернулась із позовом до суду. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною третьою статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі – Закон № 280/97-ВР) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Стаття 4 Закону № 280/97-ВР визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, правової, організаційної та матеріально - фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; судового захисту прав місцевого самоврядування.
Частиною першою статті 5 Закону № 280/97-ВР встановлено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; органи самоорганізації населення.
Представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення (абзац шостий статті 1 Закону).
Згідно із частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частини першої статті 54 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Аналіз наведених норм свідчить про те, що Харківська міська рада є колегіальним представницьким органом місцевого самоврядування, до компетенції якої належать повноваження зі створення виконавчих органів та затвердження їх положень.
Статтею 1 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчі органи ради - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно із частиною першою статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Разом із цим, відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 280/97-ВР представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади – також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно з частиною третьою статті 52 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою (у тому числі з метою забезпечення надання адміністративних послуг у строк, визначений законом) в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.
При цьому, слід зазначити, що Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.2000 №1-5/2000 визначав, що виконавчий комітет є виконавчим органом загальної компетенції сільської, селищної, міської ради, тоді як відділи, управління та інші виконавчі органи ради є її виконавчими органами галузевої та функціональної компетенції, підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, а також сільському, селищному, міському голові.
Таким чином, суд дійшов висновку, що виконавчими органами міських рад є не тільки виконавчі комітети міських рад, а й інші виконавчі органи. Виконавчий комітет Харківської міської ради є колегіальним органом загальної компетенції, тоді як конкретні профільні виконавчі органи ради наділені конкретними повноваженнями в межах галузевої та функціональної компетенції.
Відповідно до статті 8-1 Житлового кодексу України (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.
Механізм переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, передбачений Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №321 (далі – Порядок №321).
Відповідно до пункту 2 Порядку №321 переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.
За правилами пункту 3 Порядку №321 для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) у паперовій формі особисто (у тому числі через центри надання адміністративних послуг) чи надсилає рекомендованим листом з описом вкладення або в електронній формі через електронний кабінет користувача Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом власника, заяву за формою згідно з додатком, до якої додаються:
копія документа, що підтверджує право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку (крім випадку, коли право власності на такий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);
письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий;
звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам, підписаний виконавцем окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, створений виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності у формі електронного документа з присвоєнням реєстраційного номера.
Відповідно до пункту 4 Порядку №321 за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.
Рішення створюється виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності у формі електронного документа з присвоєнням реєстраційного номера та накладенням кваліфікованого електронного підпису керівника уповноваженого органу.
Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав:
неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку;
виявлення в поданих документах недостовірних відомостей;
встановлення відсутності у дачному чи садовому будинку діючої протягом року системи опалення для забезпечення експлуатації будинку та/або її невідповідність державним будівельним нормам, що встановлюють вимоги до опалення, вентиляції та кондиціонування;
встановлення наявності у дачному чи садовому будинку деформацій, що можуть призвести до втрати несучої здатності конструкцій та руйнування будинку, за оцінкою механічного опору та стійкості несучих конструкцій.
З аналізу наведених правових норм слідує, що переведення дачних і садових будинків, які відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється, зокрема, виконавчим органом міської ради за заявою власника або уповноваженої ним особи, за наслідками розгляду якої приймається одне з рішень - про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю направила пакет документів, адресований керівнику Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківському міському голові Терехову Ігорю Олександровичу, з метою переведення садового будинку, який належить їй на праві приватної власності, у житловий. Відповідно до вимог Порядку долучила оформлену та власноруч підписану заяву про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок за встановленою формою; витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності; витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження та звіт про проведення технічного огляду садового будинку.
Разом з тим, станом на момент подання позовної заяви позивач жодної відповіді на зазначену заяву не отримала.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що під неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви, є диспозитивним правом позивача, за змістом якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Водночас суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу (частина друга статті 9 КАС України).
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, з огляду на визначені позивачем підстави та предмет заявленого позову такий стосується виключно бездіяльності Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026 про переведення дачного (садового) будинку в житловий будинок.
Колегія суддів враховує, що Порядок № 321 визначає суб`єктом розгляду заяви саме виконавчий орган міської ради, не покладаючи на заявника обов`язку визначати конкретний структурний підрозділ чи посадову особу, уповноважених на її опрацювання. 
Доводи Виконавчого комітету Харківської міської ради про пред`явлення позову до неналежного відповідача є необґрунтованими, оскільки, посилаючись на свою неналежність як відповідача, він не зазначає, який саме суб`єкт владних повноважень повинен відповідати за заявленими позовними вимогами, а також не заявляв клопотань про заміну відповідача або залучення до участі у справі іншого відповідача в порядку, передбаченому КАС України.
При цьому, як встановлено з листів Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 09.02.2026 №56/0/608-26 та Департаменту з інспекційної роботи виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2026 №1279/0/226-26, такі були надані у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026 за дорученням керівництва міської ради.
Слід зауважити, що особливості внутрішньої організації виконавчих органів міської ради та розподіл компетенції між ними є питанням внутрішньої діяльності органу місцевого самоврядування і не можуть покладатися на заявника чи бути підставою для невиконання обов`язку щодо розгляду поданої заяви у порядку та строки, визначені Порядком № 321. Отже, подання позивачем заяви до виконавчого комітету Харківської міської ради свідчить про її звернення до належного суб`єкта владних повноважень, уповноваженого забезпечити розгляд такої заяви та прийняття відповідного рішення.
Таким чином, Виконавчий комітет Харківської міської ради був зобов`язаний розглянути заяву позивача про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок та прийняти одне із рішень - про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні. Однак, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що Виконавчий комітет Харківської міської ради розглянула заяву позивача та прийняла відповідне рішення за результатами її розгляду.
Апелянт (Виконавчий комітет Харківської міської ради) зазначає, що лист від 16.02.2026 № 1279/0/226-26 не є формальною відповіддю, а містить вичерпне мотивоване роз`яснення щодо порушених позивачем питань, надане відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Разом з тим, незважаючи на надані в цьому листі роз`яснення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний лист не можна розцінювати, як рішення уповноваженого органу про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні, як передбачено пунктом 4 Порядку №321. Крім того, надана листом відмова обґрунтована підставами, не передбаченими Порядком №321.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі №363/541/16-а, у постанові від 13.08.2020 у справі № 344/5277/17.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у межах спірних правовідносин Виконавчим комітетом Харківської міської ради допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 від 15.01.2026 про переведення садового будинку у жилий будинок відповідно до Порядку №321.
Враховуючи, що порушене право позивача полягало саме у нерозгляді заяви про переведення садового будинку у жилий будинок, колегія суддів в межах заявлених позовних вимог не надає оцінки наявності чи відсутності підстав для прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду заяви.
Надаючи правову оцінку обраного судом першої інстанції способу захисту, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Суд зауважує, що критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18.
Таким чином, суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. У розглядуваному випадку саме Виконавчий комітет Харківської міської ради наділений повноваженнями щодо надання відповіді на заяву про переведення садового будинку у жилий будинок шляхом прийняття рішення по суті.
З урахуванням того, що протиправна бездіяльність відповідача полягала у неприйнятті ним жодного з рішень про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні, колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Харківської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026 про переведення садового будинку у жилий будинок шляхом прийняття рішення відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №321.
Водночас доводи апелянта ОСОБА_1 щодо необхідності застосування такого способу захисту, як зобов`язання Виконавчого комітету Харківської міської ради прийняти рішення про переведення садового будинку у жилий будинок, який належить їй на праві власності, є необґрунтованими, оскільки заява від 15.01.2026 про переведення садового будинку у жилий будинок відповідно до Порядку №321 не була розглянута по суті та жодного рішення за наслідками її розгляду у порядку, передбаченому пунктом 4 Порядку №321, прийнято не було.
З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
В аспекті оцінки інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, пункт 29; рішення від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 23; рішення від 28.01.2011 (остаточне) у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03, пункт 54; рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, але орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36).
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 по справі №520/5828/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя | | К.В. Мінаєва
Судді | | І.М. Ральченко   В.В. Катунов