П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року м. Київ
Справа № 761/18964/23
Провадження №22-ц/824/4055/2026

Резолютивна частина постанови оголошена 22 липня 2026 року
Повний текст постанови складено 24 липня 2026 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Хасанової А.Р.

сторони: заявник Київської міської ради
заінтересована особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного 
будинку «Вікторія», 
Перша Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Кожокаром Максимом Юрійовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року, ухваленого у складі судді Притули Н.Г.,-
В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року КМР звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відмерлою, в якій заявник просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_4 відумерлою спадщиною та передати зазначене житлове приміщення до комунальної власності територіальної громади міста Києва.
Заяву мотивовано тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 залишилась квартира АДРЕСА_1 , яка може бути визнана відумерлою спадщиною, оскільки відсутні спадкоємці, які можуть прийняти спадщину. 

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 рокузаяву КМР, заінтересовані особи: ОСББ «Вікторія», Перша Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою задоволено.
Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 та передати її у власність територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.
Задовольняючим заяву суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , при цьому з часу відкриття спадщини минуло більше п`яти років, суд вважає, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Кожокар М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
11 листопада 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Київської міської ради в якому просили рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кожокар М.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги.
Заінтересовані особи Київська міська рада, Перша Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до звітів про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, Київська міська рада, Перша Київська державна нотаріальна контора про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Судові повістки, які надсилалися ОСББ «Вікторія», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 повернулися до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 20.02.2020 року складено актовий запис №3078.
Після смерті ОСОБА_4 , залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала останній на праві власності. 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05.09.2023 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відкрита спадкова справа №3/2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що 10.03.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 зверталась із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою, однак ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.04.2021 року (справа №761/31069/20) заяву було залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.
Ухвала набрала законної сили.
В подальшому ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 04.04.2024 року в задоволенні позову відмовлено (справа №761/45028/23). Рішення набрало законної сили.
Таким чином ОСОБА_1 не належить до кола спадкоємців померлої ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , після спливу п`яти років та двох місяців після смерті ОСОБА_4 звернулась із заявою про прийняття спадщини та постановою від 22.04.2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
24.06.2025 року ОСОБА_3 , після спливу п`яти років та чотирьох місяців після смерті ОСОБА_4 звернувся із заявою про прийняття спадщини та постановою від 24.06.2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
У постанові Верховного суду від 21 червня 2023 року у справі №175/1404/19 зроблено висновок про те, факт відкриття спадкової справи нотаріусом за заявою, поданою з порушення строку, не може свідчити про прийняття особою спадщини, оскільки повноваження щодо поновлення строку для прийняття спадщини надані виключно суду.
Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Як убачається з ЄДРСР, ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом про визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (справа №761/20932/25).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.
Рішення набрало законної сили.
Крім того, ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом про визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини (справа №761/26815/25).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2026 року в позові ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Рішення набрало законної сили.
Врахувуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов вірного висновку, з врахування вимог ст.1272 ЦК України, про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаються такими, що не прийняли спадщину.
Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши відповідні правовідносини та вірно застосувавши положення ст.ст. 1272, 1277 ЦК України дійшов вірного висновку що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставин справи, надав правову оцінку доводам і запереченням сторін та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з дотриманням норм процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору та фактично зводяться до незгоди позивача із ухваленим судом рішенням.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2026 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Кожокаром Максимом Юрійовичем -залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна