Іменем України
РІШЕННЯ
29 липня 2026 року | м. Чернігів | справа № 927/990/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., при секретарі Ткачовій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (від 18.05.26) ліквідатора майна, арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб, 
Учасник у справі про банкрутство під час розгляду судом заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників або керівника боржника: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,
у межах справи 
за заявою кредитора: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Ніко-Тайс", 
код ЄДРПОУ 38039872, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, м. Київ, 03187, 
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС", 
код ЄДРПОУ 37226562, вул. Авіаторів, буд. 19, м. Чернігів, 14029,
Кредитор: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 44094124,
За участю ліквідатора майна боржника, арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича, свідоцтво №40 від 31.01.2013, а/с 5, м. Київ, 04211, код 3074916833, 
про відкриття провадження у справі про банкрутство
представники учасників: 
арбітражний керуючий - Косякевич С.О.; Грищенко О.М. - представник ТОВ "Компанія"Ніко-Тайс". 
Обставини справи:
У провадженні Господарського суду Чернігівської області (суддя - М.В. Фесюра) перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС".
Провадження відкрито 18.11.24.
Ухвалою суду від 18.11.24, серед іншого, постановлено:
-відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562);
-визнати грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Ніко-Тайс" (код ЄДРПОУ 38039872) у сумі 32 446 927 грн, з якої: 32 422 703 грн основного боргу, 24 224 грн судового збору;
-ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів;
-ввести процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) на 170 календарних днів, до 06 травня 2025 року.
-призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича (свідоцтво №40 від 31.01.2013, а/с 5, м. Київ, 04211, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. код НОМЕР_2 ). 
18.11.24 року оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство на офіційному веб порталі судової влади України за №74617. 
27.01.25 постановлено ухвалу за наслідками попереднього засідання.
Постановою Господарського суду Чернігівської області від 01.05.2025 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС", боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.
Ухвалою від 14.05.2026 судом клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС", арбітражного керуючого Косякевича О.С. - задоволено, продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута Косякевича О.С. до 01.11.2026 року. 
18.05.2026 до Господарського суду Чернігівської області від арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб, від 18.05.2026 у справі (надалі - Заява), у якій просить покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута на керівника останнього, а саме: стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (ЄДРПОУ 37226562, 14029, м. Чернігів, вул. Авіаторів, буд. 19) 60 015 937,75 грн.
Ухвалою від 21.05.26 судом постановлено: 
звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02000, м.Київ, бульвар Івана Котляревського, 1/1) із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 
зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02000, м.Київ, бульвар Івана Котляревського, 1/1) протягом п`яти днів з моменту отримання запиту суду надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
На виконання ухвали відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації направило лист № 103/34-249 від 09.06.2026 року, в якому повідомило, що в реєстрі територіальної громади міста Києва Пятковський Віталій Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.10.2000 року по теперішній час.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 16.06.2026 року постановлено:
заяву від 18.05.26 арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб - прийняти та приєднати до матеріалів справи;
розгляд заяви здійснювати в межах справи № 927/990/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомленням (викликом) сторін;
визнати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) учасником у справі про банкрутство під час розгляду судом заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників або керівника боржника;
призначити розгляд заяви на 02 липня 2026 р. на 10:00;
запропонувати ОСОБА_1 : 
- відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали: надіслати (надати) суду відзив на заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; одночасно надіслати позивачу: копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.
- подати до суду протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (якщо така буде подана) заперечення на відповідь на відзив (ст.167, 251 ГПК України);
запропонувати позивачу: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву: надіслати (надати) до суду відповідь на відзив, надіславши одночасно копію даної відповіді на відзив відповідачу, а докази надсилання надати суду.
Враховуючи перебування судді Фесюри М.В 02.07.26 на лікарняному, призначене на 02.07.26 на 10:00 судове засідання не проводилось, про що учасники були повідомлені шляхом направлення до електронних кабінетів останніх листа від 30.06.26 вих.№927/990/24/738/26.
Ухвалою суду від 07.07.26, у перший день виходу судді ОСОБА_2 з лікарняного, розгляд заяви (від 18.05.26) арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб призначено на 29.07.26 на 10:30. 
17.06.26, від кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Ніко-Тайс" надійшли пояснення, у яких кредитор просить прийняти до розгляду викладені обґрунтування, заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задовольнити.
Станом на дату проведення судового засідання Пятковський В.О. відзив на заяву про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи не надав, у судові засідання не з`явився.
Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Ухвали суду від 16.06.26, від 07.07.26 та лист від 30.06.26, які направлялись на реєстраційну адресу ОСОБА_1 , були повернуті відділенням зв`язку на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаню адресою.
У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно частин 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2559/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Косякевич С.О. виклав зміст Заяви та просив її задовольнити. Представник кредитора ТОВ "Компанія"Ніко-Тайс" підтримав Заяву та просив суд задовольнити її.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) зареєстровано 31.08.2010 року року (дата запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації), номер запису: 10721020000025397.
Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, починаючи з квітня 2018 року одноособовим (власником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) був Пятковський Віталій Олександрович (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ). 
Провадження у справі про банкрутство боржника відкрито ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.11.2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Ніко-Тайс" (код ЄДРПОУ 38039872). 
Постановою господарського суду Чернігівської області від 01.05.2025 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС", боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.
За приписами ч. 1 ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення.
Як вбачається з матеріалів справи, фактичні обставини справи свідчать про те, що підприємство перебуває у стані повної бездіяльності та фактично є закинутим. Починаючи щонайменше з 2020 року, суб`єкт господарювання не виконує своїх базових обов`язків, покладених на нього як на юридичну особу - не подається жодна податкова, фінансова чи статистична звітність, що прямо вказує на систематичне порушення вимог чинного законодавства.
Підприємство не провадить жодної господарської діяльності: відсутні будь-які ознаки операційної активності, не здійснюються жодні фінансові або договірні операції, не обліковуються ані доходи, ані витрати. Відповідно до інформації, наданої банківськими установами та з відкритих реєстрів, на підприємство господарську діяльність не здійснює, що є додатковим підтвердженням повної зупинки його функціонування як суб`єкта економіки.
Органи управління підприємства (директор і засновник в одній особі) - фактично самоусунулися від виконання своїх обов`язків, не здійснюють жодного управління юридичною особою, не забезпечують збереження документів, активів чи правочинної діяльності підприємства, що свідчить про навмисне або злочинне недбальство та ігнорування ними своїх обов`язків, зокрема щодо вчасного реагування на стан неплатоспроможності та ініціювання відповідних заходів реагування.
За результатами проведеної роботи майнових активів у боржника виявлено не було, ліквідаційна маса відсутня. Відповіді реєструючих органів щодо майнових активів боржника та матеріали інвентаризації залучені до матеріалів справи (лист від 05.05.2026 № 78-0505/518).
Наразі ліквідатором банкрута встановлено відсутність будь-якого майна банкрута (інвентаризаційні відомості в матеріалах справи), що стало підставою для подання до суду заяви про покладення субсидіарної відповідальності на керівника на учасників боржника.
Враховуючи відсутність ліквідаційної маси, комітетом кредиторів 23.04.2026 (оформлене протоколом №2) прийнято рішення, яким зобов`язав ліквідатора банкрута підготувати та подати до суду заяву щодо притягнення органів правління до субсидіарної відповідальності.
Згідно змісту Заяви, засновник боржника та керівник, вказаних у Кодексі України з процедур банкрутства заходів не вжив, а навпаки, своїми рішеннями та діями створив умови, за яких боржник став неплатоспроможним, та його визнано банкрутом, що підтверджено відповідним фінансовим аналізом.
Відповідач, своїми діями сприяв припиненню юридичної особи - боржника, порушивши приписи ст. 104 ЦК України, якою встановлено, що порядок припинення юридичної особи - боржника має здійснюватися в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства, що встановлений Кодексом України з процедур банкрутства.
За результатами прийнятих управлінських рішень з боку учасників товариства та його керівництва, майнових активів (в т.ч, грошових) що належали б банкруту на праві господарського відання і підлягали б включенню до ліквідаційної маси, виявлено не було.
Факт банкрутства боржника встановлено господарським судом у цій справі, є безспірним. Боржник набув стану банкрутства з вини власників та керівника.
Відповідачем, у порушення ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не проводились загальні збори та не контролювались дії (бездіяльність). Відповідач, як учасник товариства мав би, щонайменше, ініціювати скликання загальних зборів і винести на обговорення питання знаходження джерел для погашення заборгованості підприємства перед кредиторами.
За результатами управлінських дій (бездіяльності) з боку органів управління, майнових активів (в т.ч. грошових), що належали б банкруту на праві господарського відання і підлягали б включенню до ліквідаційної маси, виявлено не було.
Як вказує лівідатор, стан банкрутства TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з поведінкою відповідача, оскільки останнім не вживалося будь-яких своєчасних, необхідних, розумних дій щодо запобігання банкрутству TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС", зокрема, не приймалося будь-яких рішень, необхідних для запобігання банкрутству та недопущення збитків кредиторам; не ініційовано проведення жодних зборів учасників з питань поточної господарської діяльності товариства; не надіслано керівнику жодного запиту про його роботу; не розглянуто результати діяльності товариства; не проведено інвентаризації активів та зобов`язань; не ініційовано проведення жодної аудиторської перевірки звітності товариства; не вчинялося будь-яких дій з недопущення втрати майна товариства; не вчинялося будь-яких дій з розшуку втрачених активів; не вживалося заходів зі стягнення дебіторської заборгованості з контрагентів товариства, а в подальшому приховано документацію щодо права вимоги дебіторської заборгованості; не вживалося заходів для притягнення до відповідальності винних у втраті майна осіб; відповідачі не приймали участь у розгляді справи про банкрутство, не здійснювали співпраці з арбітражним керуючим у частині з`ясування обставин доведення TOB "ГАЗОБЕТОН- ДС" до банкрутства.
Ліквідтор зазначає, що банкрутство TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" викликано не впливом якихось чинників в межах звичайного господарського ризику, а є наслідком протиправної поведінки відповідачів, яка є свідомою, оскільки не викликана будь-якими об`єктивними та невідворотними чинниками зовнішнього характеру (зокрема Форс-мажорними обставинами, або несприятливою ринковою кон`юнктурою), не відповідає звичайним умовам господарського обороту, не відповідає критеріям розумності та добросовісності, не відповідає інтересам боржника, свідчить про узгодженість дій, наявність спільного інтересу та мети - ухилення від розрахунків з кредиторами.
Як встановлено, Відповідач не визначав планів діяльності товариства, допустив збиткову діяльність товариства, допустив накопичення кредиторської заборгованості, не здійснював заходів зі стягнення дебіторської заборгованості, не збільшував статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів; не здійснював належним чином контроль за діяльністю, допустив ухилення від оподаткування боржника, не вимагав для планів робіт та звітів про їх виконання, не створював ревізійну комісію для здійснення контролю за діяльністю товариства, не проводив обов`язкові періодичні збори учасників для розгляду звітів про діяльність товариства, не приймав рішень щодо порядку покриття збитків від діяльності товариства, не звернувся своєчасно до господарського суду із заявою про банкрутство товариства у зв`язку з неможливістю виконання зобов`язань перед кредиторами.
Відповідач всупереч приписам ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства, будь-яких заходів щодо недопущення банкрутства не здійснював, фактично відмовившись від подальшого здійснення від імені юридичної особи - банкрута господарської діяльності, припинив подавати фінансову та статистичну звітність до органів статистики та Державної податкової служби України, що є порушенням положень статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". 
Одночасно, Відповідачем не надаються докази, які б свідчили про будь-які непереборні обставини, в результаті яких підприємство набуло стану неплатоспроможності, або інші обставини, які б свідчили про те, що банкрутство настало в межах звичайного комерційного ризику за умови добросовісних дій по його управлінню з боку власників, кінцевих бенефіціарних власників та керівників.
Відповідач фактично своєю бездіяльністю довів підприємство до банкрутства. 
В обґрунтування Заяви ліквідатор зазначив, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у цьому випадку - права кредиторів на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника. 
Об`єктивну сторону правопорушення складають невжиття заходів для запобігання банкрутства товариства, нестягнення дебіторської заборгованості, розтрата майна підприємства, тощо.
Ліквідатор також звертає увагу на те, що факт невиконання вимоги щодо передачі документів банкрута ліквідатору є навмисним погіршенням відповідачами фінансового стану банкрута і призводить до унеможливлення розрахунку з кредиторами.
Так, у зв`язку з ігноруванням вимог ст. ст. 59, 61 Кодексу України з процедур банкрутства в частині передання бухгалтерської та іншої документації, печатки і штампу, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору, ліквідатор банкрута листом від 15.05.2025 № 78-0515/574 звернувся на адресу підприємства та керівника Пятковського Віталія Олександровича з вимогою передати документацію та майно банкрута ліквідатору. Однак, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства, директором TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" Пятковським Віталієм Олександровичем не було передано ліквідатору банкрута печатки, штампи, правовстановлюючі і бухгалтерські документи, а також матеріальні та інші цінності банкрута. Невиконання з боку Пятковського В.О. обов`язків, прямо визначених законом та судовим рішенням, з передачі майна та документації ліквідатору, у поєднанні з суцільним невиконанням обов`язків щодо збереження майна, свідчить про наявність в діях вказаної особи ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357 Кримінального кодексу України в частині заволодіння особливо важливими офіційними, правовстановлюючими та первинними документами банкрута шляхом зловживання своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, що завдає істотної шкоди інтересам TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" та його кредиторам.
У зв`язку з вищевиявленими обставинами, ліквідатор банкрута звернувся до Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві із заявою від 02.06.2025 № 78-0602/604 про вчинення кримінального правопорушення (у порядку ст. 214 КПК України).
Вказану заяву було направлено як заяву про скоєння кримінального правопорушення, а не як звернення громадянина згідно Закону України "Про звернення громадян" (про що зазначалося в самій заяві).
У зв`язку з бездіяльністю правоохоронних органів, ліквідатор TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" - арбітражний керуючий Косякевич С.О. звертався до суду зі скаргою від 12.06.2025 № 78-0612/624 на бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2025 скарга ліквідатора банкрута задоволена.
Однак, вказує ліквідатор, незважаючи на проведену ліквідатором робот, керівник банкрута продовжує приховувати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута. Таким чином, ненадання ліквідатору керівником банкрута первинних фінансових документів боржника задля визначення активів, є бездіяльністю, котра не відповідає інтересам цієї юридичної особи та є недобросовісною, вчинена на шкоду кредиторам банкрута, та не дозволяє ліквідатору здійснити дії з виявлення таких активів.
Тобто, бездіяльність відповідача в частині передачі документів, зробила неможливою виявлення активів боржника та наповнення ліквідаційної маси (причинний зв`язок між діями щодо приховування документів та доведенням боржника до банкрутства).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021, документ є рухомою, неподільною, визначеною індивідуальними ознаками, неспоживчою річчю, тобто є майном в розумінні цивільного законодавства. Крім того, зроблено висновок, що колишній керівник товариства за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику товариства всі документи, які знаходяться в діловодстві товариства. Позиція Верховного суду, також, по справі № 916/313/20 (постанова від 09.12.2021).
Отже якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів.
У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із ч. 2 ст. 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. У силу ст. 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки.
Отже, вказує ліквідатор, у даній справі наявні всі елементи складу правопорушення: 
протиправна поведінка - у формі системної бездіяльності; шкода - у вигляді непогашених вимог кредиторів; причинно-наслідковий зв`язок - між діями відповідача та відсутністю ліквідаційної маси; вина, яка презюмується та не спростована відповідачем. Відповідач не лише не вжив заходів для відновлення платоспроможності, а фактично усунувся від існування юридичної особи як суб`єкта господарювання. У сукупності це свідчить про наявність правових підстав для покладення на відповідача субсидіарної відповідальності у повному заявленому розмірі.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що неплатоспроможність TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" не виникла внаслідок звичайного підприємницького ризику чи несприятливих економічних обставин, а стала прямим наслідком тривалої бездіяльності та недобросовісної поведінки відповідача як керівника та одноосібного учасника товариства. Саме відповідач був особою, яка повністю контролювала діяльність боржника, визначала напрямки його господарської діяльності та мала всі необхідні повноваження для запобігання стану неплатоспроможності, однак жодних належних заходів не вжив.
Фактичне припинення діяльності підприємства, неподання звітності протягом тривалого часу, відсутність будь-яких активів, непередання документації ліквідатору, а також повне самоусунення від участі у процедурі банкрутства свідчать про свідоме ігнорування відповідачем обов`язків, покладених на нього законом.
Така поведінка є несумісною з принципами добросовісності, розумності та належного корпоративного управління.
Відсутність бухгалтерської та первинної документації, приховування інформації про активи боржника та невжиття заходів щодо їх збереження або повернення фактично унеможливили формування ліквідаційної маси та погашення вимог кредиторів у даній справі. За таких обставин саме відповідач повинен нести ризик негативних наслідків власної поведінки, а не кредитори банкрута, права яких залишились порушеними.
Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу існування об`єктивних, непереборних чи незалежних від його волі обставин, які б могли свідчити про відсутність його вини у доведенні боржника до банкрутства. Навпаки, сукупність встановлених у справі фактів підтверджує наявність усіх елементів складу правопорушення, необхідних для покладення субсидіарної відповідальності відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
З огляду на викладене, покладення на відповідача субсидіарної відповідальності у даній справі є не лише законним та обґрунтованим, але й єдиним ефективним способом захисту прав кредиторів та відновлення справедливого балансу інтересів учасників процедури банкрутства.
А тому ліквідатор звернувся до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на колишнього керівника TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС" Пятковського В.О. 
Дослідивши Заяву ліквідатора, суд дійшов висновку про задоволення вимог ліквідатора з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ).
Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Тому створення для кредиторів у межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.
Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.
Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Частиною 3 цієї статті Кодексу визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, під час виконання своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб. У тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" на ОСОБА_1 , суд встановив наступне.
Суб`єктами правопорушення є засновники (учасники, акціонери), керівник боржника, або інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови наявності вини цих осіб у банкрутстві боржника.
Під поняттям "інші особи" може бути власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника або головний бухгалтер та інші. При цьому, КУзПБ не встановлює заборони на покладення субсидіарної відповідальності на керівників боржника, повноваження яких закінчилися ще до порушення провадження у справі про банкрутство, адже основним фактором такої відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між винними діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками таких дій у вигляді доведення підприємства до банкрутства.
Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, починаючи з квітня 2018 року одноособовим (власником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) був ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ). 
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 22.04.2021 року № 915/1624/16 зазначив, що субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.
Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів.
Водночас законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. 
Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема: 1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;
2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;
3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.
Суб`єктами правопорушення є особи визначені ч. 2 ст. 61 КУзПБ (від 21.10.2019).
Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).
А тому, об`єктом даного правопорушення є право Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Ніко-Тайс" та ГУ ДПС у Чернігівській області на задоволення їх грошових вимог, яке не може бути реалізоване внаслідок відсутності майна у боржника.
Суб`єктом правопорушення є власник та керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) Пятковський В.О.
Суб`єктивну сторону правопорушення становить бездіяльність керівника, що призвело до стійкої неплатоспроможності та неможливості здійснення розрахунку з кредиторами.
Об`єктивною стороною правопорушення є відношення Пятковського В.О. до його обов`язків як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562), оскільки останнім не вживалося будь-яких своєчасних, необхідних, розумних дій щодо запобігання банкрутству TOB "ГАЗОБЕТОН-ДС", зокрема, не приймалося будь-яких рішень, необхідних для запобігання банкрутству та недопущення збитків кредиторам; не ініційовано проведення жодних зборів учасників з питань поточної господарської діяльності товариства; не надіслано керівнику жодного запиту про його роботу; не розглянуто результати діяльності товариства; не проведено інвентаризації активів та зобов`язань; не ініційовано проведення жодної аудиторської перевірки звітності товариства; не вчинялося будь-яких дій з недопущення втрати майна товариства; не вчинялося будь-яких дій з розшуку втрачених активів; не вживалося заходів зі стягнення дебіторської заборгованості з контрагентів товариства, а в подальшому приховано документацію щодо права вимоги дебіторської заборгованості; не вживалося заходів для притягнення до відповідальності винних у втраті майна осіб; відповідачі не приймали участь у розгляді справи про банкрутство, не здійснювали співпраці з арбітражним керуючим у частині з`ясування обставин доведення TOB "ГАЗОБЕТОН- ДС" до банкрутства, що спричинило неплатоспроможність боржника, з огляду на відсутність будь-якої можливості Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) здійснювати господарську діяльність в подальшому.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 915/1624/16 вказав, що за змістом наведених норм розмір вимог ліквідатора до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Дослідивши заяву ліквідатора банкрута на предмет наявності в діях керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) складу правопорушення, яке потягло за собою доведення боржника до банкрутства, а також всі наявні у справі докази у їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, щодо наявності умислу у діях керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) в доведенні до банкрутства, причинно-наслідкового зв`язку між його діями та/або бездіяльністю та стійкою неплатоспроможністю банкрута, викликаної цілеспрямованими діями особи, а також його вини, що свідчить про наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора банкрута про покладення на керівника Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) Пятковського Віталія Олександровича субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства.
Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до ч. 2 ст. 61 КУзПБ (від 21.10.2019 року) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).
Статтею 61 КУзПБ від 21.10.2019 року закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.
Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності.
Відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.
Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки.
Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 61 КУзПБ суд оцінює істотність впливу дій (бездіяльності) третіх осіб на становище боржника, перевіряючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) цих осіб та фактичною неплатоспроможністю боржника (доведенням його до банкрутства).
Об`єктом оцінки суду в цьому випадку є надані ліквідатором докази на підтвердження доведення діями чи бездіяльністю третіх осіб боржника до банкрутства до яких належить, в тому числі (але не виключно), матеріали Заяви.
Заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) арбітражного керуючого Косякевича С.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562) Пятковського В.О. обґрунтована тим, що за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ліквідатором встановлено, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" Пятковським В.О. приймались рішення, які потягли за собою накопичення кредиторської заборгованості боржника, яку наразі задовольнити неможливо; призвели до збитковості підприємства та ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства, тобто доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" до банкрутства. Також ліквідатор посилається на непередання керівником банкрута ліквідатору первинної фінансово-господарської документації боржника, що унеможливила реалізацію активів боржника у вигляді дебіторської заборгованості та наповнення ліквідаційної маси, за рахунок коштів від реалізації якої відбувається погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство. 
Як зазначалось судом вище, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.
Об`єктом правопорушення у даній справі є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.
Сума вимог кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів становить 60 015 937,75 грн.
Під час розгляду заяви ліквідатора, судом взято до уваги, що статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.
При цьому, зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини, та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені відповідно до їх дійсного економічного змісту, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.
У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності, зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор з посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів унаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора. Зважаючи на це, особа має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.
Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника як таких, що вчинені на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із ч. 2 ст. 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу приписів статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки. Такої правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 17.11.2021 у справі № 911/1810/18 (911/3398/20).
Таким чином, у разі якщо після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, то такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника до поки такі особи не доведуть протилежного.
Відтак, з урахуванням положень статей 74, 76-77 ГПК України, особа, щодо якої подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності (засновник, керівник, учасник тощо), повинна надати докази з метою спростування доводів заявника та підтвердження відсутності власної вини у банкрутстві або доведенні до банкрутства боржника. (Така правова позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.08.2022 року у справі №43/550-50/327-2012).
Керівник боржника, маючи відповідний обов`язок доказати відсутність своєї вини, не спростував доводів ліквідатора банкрута, викладених у заяві про покладення на керівника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" припинило свою господарську діяльність, внаслідок чого кредиторська заборгованість перед кредиторами по справі залишилась непогашеною.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Враховуючи викладене, розглянувши заяву ліквідатора арбітражного керуючого Косякевича С.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на його керівні органи, а також третіх осіб, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви, а тому вважає за доцільне задовольнити її та покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" на керівника боржника ОСОБА_1 та стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" 60 015 937,75 грн. у зв`язку з доведенням до банкрутства.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України та ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -
ВИРІШИВ: 
1. Заяву (від 18.05.26) ліквідатора майна, арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, а також третіх осіб - задовольнити.
2. Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562, вул. Авіаторів, буд. 19, м. Чернігів, 14029) на колишнього керівника боржника у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, а саме на ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).
3. Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562, вул. Авіаторів, буд. 19, м. Чернігів, 14029) грошові кошти в розмірі 60 015 937, 75 грн. у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОБЕТОН-ДС" (код ЄДРПОУ 37226562, вул. Авіаторів, буд. 19, м. Чернігів, 14029), у зв`язку з доведенням до банкрутства.
4. Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ліквідатора майна боржника, арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича (а/с 5, м. Київ, 04211, код 3074916833) 5324,80 грн витрат зі сплати судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складений та підписаний 10.08.26.
Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/ 

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: inbox@cn.arbitr.gov.ua; тел. канцелярії (099)420-54-50.