Справа № 569/12430/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 липня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2026 року серії ЕПР1 №669154, 18.05.2026 року о 14 год 45 хв в м. Рівне на майдані Просвіти, 2, водій 
ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus ES300, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну під час виїзду з прилеглої території на головну дорогу, а саме місця стоянки, не дав дорогу електровелосипеду РУТА під керуванням велосипедиста ОСОБА_2 , яка рухалася по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті чого транспортний засіб та велосипед отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 при розгляді справи вину в вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що в день події, виїжджаючи з другорядної дороги у напрямку вулиці Набережної в м. Рівне, керуючи транспортним засобом Lexus ES300, д.н.з. НОМЕР_2 , зупинився, щоб пропустити транспортні засоби, які рухаються головною дорогою. Зупинившись, побачив як водій електровелосипеда ОСОБА_2 , через неуважність, в`хала в його нерухомий транспортний засіб, маючи можливість його обїхати. Зазначив, що водій ОСОБА_2 їхала по краю проїзжджої частини, а він змушений був виїхати на її край та зупинитися, оскільки припарковані ліворуч транспортні засоби обмежували йому видимість. Після удару, вийшовши з автомобіля, машина відкотилася назад на пів метра, оскільки під час зупинки перебувала на нейтральній передачі. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Представник ОСОБА_1 адвокат Пасічник Ю.О. просив суддю визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки транспортний засіб його підзахисного в момент ДТП перебував в нерухомому стані, а причиною ДТП стало порушення водієм електровелосипеда ОСОБА_2 вимог ПДР. Пояснив, що водій ОСОБА_2 відволіклася на панель приборів велосипеда і не помітила перешкоди у вигляді автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в нерухомому стані та допустила зіткнення.
Допитаний при розгляді справи свідок ОСОБА_3 пояснив, судді що в день події перебував біля будинку №7 на вул. Кавказькій, де очікував колегу та став свідком ДТП за участю велосипедистки та автомобіля Lexus ES300, д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначив, що автомобіль Lexus виїжджаючи з другорядної дороги на головну, через транспортні засоби, припарковані вздовж дороги зліва, був змушений виїхати на проїжджу частину. В цей час по 
вул. Кавказькій в напрямку вул. Набережної з невеликою швидкістю, електровелосипедом рухалася ОСОБА_2 . До зіткнення велосипедистка рухалася по сталій траєкторії, можливості уникнення зіткнення у неї не було. Водночас зазначив, що водій автомобіля після ДТП здав назад орієнтовно на 1,5 м.
Потерпіла ОСОБА_2 при розгляді справи зазначила, що у даній ДТП винуваті обидва водії, водночас в ході розгляду справи в сукупності досліджених доказів визнала себе винуватою.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пасічника Ю.О., потерпілої ОСОБА_2 , покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. 
Відповідно до вимог пункту 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з вимогами пункту 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 16.10.2019 року у справі № 163/1753/17, від 26.01.2021 року у справі № 537/1916/18, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку. 
Причинний зв`язок в автотранспортних пригодах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху. 
З дослідженого суддею відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розпочав рух із місця стоянки, здійснив поворот праворуч до виїзду з прилеглої території, почав гальмування та повністю зупинився перед виїздом на головну дорогу, коли електровелосипед під керуванням ОСОБА_2 рухався з лівої сторони від автомобіля ОСОБА_1 , по краю узбіччя, де стояли припарковані автомобілі, близько до краю проїзної частини дороги, остання їхала прямо і ніяким чином не зреагувала і не намагалася об`їхати перешкоду та допустила зіткнення. Відтак, зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідком (зіткненням транспортних засобів) суддею не встановлено. Дані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.
Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність: 1) порушень учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, 2) пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669154 від 18.05.2026 року, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також покази свідка ОСОБА_3 , наданими при розгляді справи.
На переконання судді зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Суддя наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Разом з тим, інших доказів, які б підтверджували, що діями ОСОБА_1 були заподіяні наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, судді не надано.
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И Л А :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.
Суддя         Наталія ГОРДІЙЧУК