У Х В А Л А
13 липня 2026 року
м. Київ
справа № 688/198/23
провадження № 61-8933ск26
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савченко Оксана Володимирівна, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року у справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації в Державному земельному кадастрі,
ВСТАНОВИВ:
03 липня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савченко О. В., на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року у справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації  в Державному земельному кадастрі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, 
з огляду на наступне.
У пункті 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону 
України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характерустановить1розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн).
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги юридичною особою на рішення суду судовий збір справляється 
у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Заявник оскаржує судові рішення в частині вирішення судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції трьох вимог немайнового характеру (визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації права власності та реєстрації в Державному земельному кадастрі) та однієї вимоги майнового характеру (витребування земельної ділянки).
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2023 року становив 2 684, 00 грн (стаття 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік»).
Отже, за оскарження в касаційному порядку судових рішень в частині вирішення вимог немайнового характерусудовий збір становить16 104,00 грн (2 684 х 3 х 200%).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
У постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися в ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17).
Аналіз матеріалів касаційної скарги та судових рішеньне дозволяє встановити цінупозову щодо вимоги майнового характеру, а саме земельної ділянки яку позивач просив витребувати, а тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.
Отже, заявнику необхідно надати докази на підтвердження вартості земельної ділянки і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору за наступною формулою (А ? 1,5 % ? 200%), 
де А - це вартість спірного майна.
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
За частиною другою статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савченко Оксана Володимирівна, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 червня 2026 року залишити без руху, надати для усунення зазначеного вище недоліку строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимоги цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко