Справа № 930/696/26
Провадження №2/930/876/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
10.06.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Є.О. звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 07.06.2025-100002024 від 13.06.2025 у розмірі 8 300,00 грн, а також судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 07.06.2025-100002024.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2 500,00 грн строком на 217 днів, із кінцевою датою повернення 15.01.2026. Кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідачки, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів.
Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. Водночас відповідачка належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, у встановлений договором строк кредитні кошти, проценти та інші передбачені договором платежі не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до умов кредитного договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань сума заборгованості вважається простроченою, а до позичальника можуть бути застосовані передбачені договором заходи відповідальності, зокрема нарахування неустойки та інших платежів, а також наслідки, визначені статтею 625 Цивільного кодексу України.
Станом на день звернення до суду заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 8 300,00 грн, яка складається з:
2 500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту;
3 875,00 грн – заборгованість за процентами;
225,00 грн – комісія, пов`язана з наданням кредиту;
450,00 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості;
1 250,00 грн – неустойка.
У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою від 25.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України,  в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву по справі не скористалася, будь-яких клопотань та заяв не надіслала, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 13.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 07.06.2025-100002024, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2 500,00 грн строком на 217 днів із кінцевою датою повернення 15.01.2026.
Факт надання відповідачці кредитних коштів підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою платіжного сервісу iPay.ua про перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідачки.
Відповідно до статей 626, 628, 638 Цивільного кодексу України договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а його зміст становлять умови, визначені сторонами та обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від їх виконання або зміна умов не допускаються.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої договірні зобов`язання виконав належним чином, тоді як відповідачка у встановлені договором строки кредитні кошти не повернула та проценти за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить, що станом на день звернення до суду заборгованість за тілом кредиту становить 2 500,00 грн, а заборгованість за процентами – 3 875,00 грн. Відповідачкою зазначений розрахунок не спростовано, доказів належного виконання зобов`язань або погашення заборгованості суду не надано.
Разом із тим позивач просить стягнути з відповідачки 450,00 грн додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості та 1 250,00 грн неустойки.
Оцінюючи заявлені вимоги у цій частині, суд виходить із такого.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит не можуть погіршувати становище споживача порівняно з правами, встановленими законом, а умови договору, які суперечать вимогам цього Закону, є нікчемними.
За змістом статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом можуть належати комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, лише у випадках та порядку, визначених законом. При цьому плата за обслуговування кредитної заборгованості може стягуватися лише за умови, що вона є платою за конкретні додаткові чи супутні послуги, які фактично надаються споживачеві.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачці надавалися будь-які додаткові послуги, за які позивачем нараховано 450,00 грн додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також не підтверджено правомірності стягнення такого платежу відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.
Щодо вимоги про стягнення 1 250,00 грн неустойки, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного чи надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Режим воєнного стану в Україні діє на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який був затверджений Законом України (№ 2102-IX).
Оскільки прострочення виконання відповідачкою грошового зобов`язання виникло в період дії в Україні воєнного стану, який на час розгляду справи триває, правові підстави для стягнення з відповідачки неустойки відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення 2 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 3 875,00 грн процентів за користування кредитом та 225,00 грн комісії, пов`язаної з наданням кредиту, підтверджуються матеріалами справи, відповідачкою не спростовані та підлягають задоволенню.
Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачки 2 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 3 875,00 грн процентів за користування кредитом та 225,00 грн комісії, пов`язаної з наданням кредиту, що загалом становить 6 600,00 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено на суму 6 600,00 грн із заявлених 8 300,00 грн, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 117,06 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на суму 6 600,00 грн із заявлених 8 300,00 грн, що становить близько 79,52 %, тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 2 117,06 грн судового збору (2 662,40 грн ? 79,52 %).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором № 07.06.2025-100002024 від 13 червня 2025 року у розмірі 6 600 (шість тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка складається з: 2 500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 3 875,00 грн – заборгованість за процентами; 225,00 грн – комісія, пов`язана з наданням кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 117 (дві тисячі сто сімнадцять) гривень 06 копійок.
У решті позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко