Справа № 675/1431/26
Провадження № 1-кп/675/143/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" вересня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 12026244060000268 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта вища, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в :
26 серпня 2026 року близько 12 год 00 хв ОСОБА_4 з метою незаконного добування (вилову) водних біоресурсів – раків, діючи у порушення вимог ч. 2 ст. 10, ст. 17 Закону України «Про тваринний світ», пп. 1 п. 1 Розділу ІV та пп. 5 п. 4 Розділу ІV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, згідно з якими забороняється добування (вилов) водних біоресурсів пастками усіх типів та конструкцій, а також вилов раків у період їх линьки, знаючи про заборону вилову річкових раків у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) Хмельницької області на період їх другої линьки у 2026 році, затверджений наказом Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Хмельницькій області № 85 від 03 серпня 2026 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прибув до річки Горинь, яка протікає неподалік міста Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області (географічні координати: 50.1277202, 26.8323157), де, використовуючи заборонене знаряддя лову водних біоресурсів – металеву раколовку, добув (виловив) 20 річкових раків під час заборони їх добування (лову), після чого помістив їх до чорного поліетиленового пакета, який заздалегідь заготовив і приніс із собою. У подальшому, коли ОСОБА_4 разом із незаконно добутими (виловленими) раками намагався залишити місце події, його протиправні дії були викриті працівниками Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.
Своїми протиправними діями відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1042 від 29 вересня 2023 року, Біологічного обґрунтування кількісних показників визначення істотності шкоди, завданої водним біоресурсам внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом на водних об`єктах Хмельницької області (на період 2026-2028 років), розробленого Інститутом рибного господарства НААН України у 2026 році, ОСОБА_4 заподіяв природним ресурсам держави істотну шкоду на загальну суму 66 640 грн 00 коп.
У судовому засіданні ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Суду показав, що дійсно виловив за допомогою металевої раколовки 20 раків у річці Горинь, яка протікає неподалік міста Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв у подальшому протиправних дій не вчиняти. Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області визнав повністю.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 249 КК України як незаконне зайняття іншим водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, зокрема його характеристику, фактичні обставини справи.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий у силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Отже, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній не працює та не отримує постійних доходів, завдану шкоду не відшкодував, тому суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 249 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання та застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 1 статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Таким чином, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, спеціальній конфіскації, тобто примусовому безоплатному вилученню у власність держави підлягає пристрій для вилову раків (металева раколовка), як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Водночас суд зазначає, що виловлені обвинуваченим раки були повернуті в природне середовище (випущені в річку), внаслідок чого спеціальна конфіскація щодо них судом не застосовується.
Також Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області подано до суду цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 66 640 грн 00 коп, завданої довкіллю кримінальним правопорушенням.
ОСОБА_4 у судовому засіданні цивільний позов визнав повністю.
У відповідності з приписами ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. 
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тому наявні законні підстави для стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням навколишньому природному середовищу та природним ресурсам держави, у сумі 66 640 грн 00 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Відповідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави пристрій для вилову раків (металеву раколовку), який перебуває у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2026 року на пристрій для вилову раків (металеву раколовку), що належить обвинуваченому ОСОБА_4 .
Речовий доказ по справі – оптичний диск із відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої довкіллю кримінальним правопорушенням, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 (рнокпп - НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області 66 640 (шістдесят шість тисяч шістсот сорок) грн 00 коп шкоди, завданої кримінальним правопорушенням навколишньому природному середовищу та природним ресурсам держави, які перерахувати за реквізитами: отримувач коштів – ГУК у Хмел.обл/Ізяслав. мтг/24062100, номер рахунку - UA258999980333169331000022761, код класифікації доходів бюджету - 24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) – 37971775, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), призначення платежу – «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1