Справа № 761/24615/25
Провадження № 2/761/2791/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:  Волошина В.О.
при секретарі:   Бульбі К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики та розписками; стягнення відсотків, нарахованих штрафів та пені., 

в с т а н о в и в :

У червні 2025р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просив суд:
- стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по тілу позик, згідно розписок від 02 вересня 2023р.; 03 жовтня 2023р.; 28 жовтня 2023р.; 02 листопада 2023р.; 07 листопада 2023р.; 05 грудня 2023р.; 28 січня 2024р.; 30 березня 2024р.; 21 травня 2024р.; 21 травня 2024р.; 30 липня 2024р.; 17 вересня 2024р.; 18 жовтня 2024р. у сумі 70000,0 дол. США (далі по тексту - вимога № 1);
- стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по відсоткам, згідно розписок від 02 вересня 2023р.; 03 жовтня 2023р.; 28 жовтня 2023р.; 02 листопада 2023р.; 07 листопада 2023р.; 05 грудня 2023р.; 28 січня 2024р.; 30 березня 2024р.; 21 травня 2024р.; 21 травня 2024р.; 30 липня 2024р.; 17 вересня 2024р.; 18 жовтня 2024р. у сумі 78125,3 дол. США (далі по тексту - вимога № 2);
- стягнути з відповідачки на користь позивача, нараховані штрафи за прострочення виплат позик від 02 вересня 2023р.; 03 жовтня 2023р.; 28 жовтня 2023р.; 02 листопада 2023р.; 07 листопада 2023р.; 05 грудня 2023р.; 28 січня 2024р.; 30 березня 2024р.; 21 травня 2024р.; 21 травня 2024р.; 30 липня 2024р.; 17 вересня 2024р.; 18 жовтня 2024р. у сумі - 2300000,0 грн. (далі по тексту - вимога № 3);
- стягнути з відповідачки на користь позивача, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання по договорам позики від 02 вересня 2023р.; 03 жовтня 2023р.; 28 жовтня 2023р.; 02 листопада 2023р.; 07 листопада 2023р.; 05 грудня 2023р.; 28 січня 2024р.; 30 березня 2024р.; 21 травня 2024р.; 21 травня 2024р.; 30 липня 2024р.; 17 вересня 2024р.; 18 жовтня 2024р. у сумі 10141513,03 грн. (далі по тексту - вимога № 4);
- стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 15140,0 грн. (далі по тексту - вимога № 5).
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним, як позикодавцем та відповідачкою, як позичальником були укладені наступні договори позики: 
- від 02 вересня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 2000,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 02 червня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 85,0 % річних (далі по тексту - договір позики 1). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 02 вересня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 1, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 03 жовтня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 700,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 03 червня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 98,0 % річних (далі по тексту - договір позики 2). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 03 жовтня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 2, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 28 жовтня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1200,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 28 квітня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 180,0 % річних (далі по тексту - договір позики 3). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 28 жовтня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 3, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 02 листопада 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1100,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 02 травня 2024 р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 250,0 % річних (далі по тексту - договір позики 4). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 02 листопада 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 4, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 07 листопада 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1700,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 07 вересня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 450,0 % річних (далі по тексту - договір позики 5). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 07 листопада 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 5, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 05 грудня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1525,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 05 грудня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 6). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 05 грудня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 6, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 28 січня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 4320,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 28 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 7). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 28 січня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 7, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 200000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 30 березня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 6100,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 30 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 8). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 30 березня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 8, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 21 травня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 9900,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 21 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 9). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 21 травня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 9, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 30 липня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 15900,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 30 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 10). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 30 липня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 10, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 17 вересня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 2000,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 17 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 11). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 17 вересня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 11, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 18 жовтня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 14155,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 18 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 12). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 18 жовтня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 1, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача.
Однак, в досудовому порядку відповідачка відмовляється повернути позивачу суми позики за договорами позики 1-12, сплатити відсотки за користування коштами.
Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, відповідачка не повернула всіх сум позики, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх прав, та додатково просив суд застосувати наслідки порушення грошового зобов`язання, та на підставі, укладених між сторонами договорів, стягнути з відповідачки на користь позивача, неустойку, у вигляді штрафів та пені.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2025р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
В підготовчому засіданні - 05 листопада 2025р. відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала факту укладення між сторонами договорів позики 1-12, та отримання нею, від позивача сум позики, в розмірі зазначеному в цих договорах.
До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також сторона позивача клопотала перед судом про доручення та огляду судом оригіналів розписок складених відповідачкою, про отримання грошових коштів, від сторони позивача за договорами позики 1-12.
Відповідачка ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку, подала на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому стороною відповідача на обґрунтування зазначеного клопотання не було надано до суду жодного доказу.
В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, що сторона відповідача не з`явилась до суд без поважної причини, а тому слід продовжити розгляд справи по суті у відсутність сторін.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що:
- від 02 вересня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 2000,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 02 червня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 85,0 % річних (далі по тексту - договір позики 1). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 02 вересня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 1, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 03 жовтня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 700,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 03 червня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 98,0 % річних (далі по тексту - договір позики 2). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 03 жовтня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 2, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 28 жовтня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1200,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 28 квітня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 180,0 % річних (далі по тексту - договір позики 3). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 28 жовтня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 3, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 02 листопада 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1100,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 02 травня 2024 р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 250,0 % річних (далі по тексту - договір позики 4). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 02 листопада 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 4, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 07 листопада 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1700,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 07 вересня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 450,0 % річних (далі по тексту - договір позики 5). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 07 листопада 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разі прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 5, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 05 грудня 2023р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 1525,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 05 грудня 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 6). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 05 грудня 2023р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 6, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 100000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 28 січня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 4320,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 28 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 7). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 28 січня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 7, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 200000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 30 березня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 6100,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 30 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 8). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 30 березня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 8, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 21 травня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 9900,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 21 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 9). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 21 травня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 9, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 30 липня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 15900,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 30 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 10). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 30 липня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 10, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 17 вересня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 2000,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 17 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 11). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 17 вересня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 11, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача;
- від 18 жовтня 2024р., за яким позивач передав, а відповідачка прийняла у позику грошові кошти в сумі 14155,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 18 листопада 2024р., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами - 300,0 % річних (далі по тексту - договір позики 12). За фактом отримання грошових коштів, відповідачкою особисто було складено розписку від 18 жовтня 2024р., в якій сторона відповідача погодилася, що у разу прострочення нею виконання зобов`язань за договором позики 1, а саме: несвоєчасна сплата відсотків чи тіла позики, вона має негайно сплатити на користь позивача штраф у розмірі 300000,0 грн., шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок позивача.
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013р. у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014р. у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017р. у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020р. у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020р. у справі № 628/3909/15 (провадження № 61-42915св18) та від 21 липня 2021р. у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20).
Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Схожі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013р. у справі № 6-63цс13; від 02 липня 2014р. у справі № 6-79цс14.
Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відповідно до ст. 1051 ЦК України боргова розписка, з огляду на реальний характер договору позики, є доказом його укладення. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору та отримання певної грошової суми (постанови Верховного Суду від 06 квітня 2026р. у справі №368/1257/21, від 27 березня 2024р. у справі № 596/1123/19). 
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. 
Надаючи оцінку наведеним вище розпискам та укладеним між сторонами договорам позики 1-12, з урахуванням наведених норм матеріального права та висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах, а також враховуючи факт того, що відповідачка не заперечувала факт укладення договорів позик 1-12, та отримання нею грошових коштів від позивача, про що нею були складені відповідні боргові розписки, суд вважає доведеним факт укладання між сторонами договорів позики 1-12, а також боргових розписок, на підтвердження факту укладання цих договорів та отримання відповідачкою грошових коштів.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом позову, сторона позивача наголошувала, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за договорами позики 1-12, і не повернула суми позики по теперішній час, не дивлячись, що сторонами було визначено строк, на який надавались грошові кошти за кожним договором позики.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
За змістом ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положеннями ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Положеннями ст. 545 ЦК України, передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.
Так, в судовому засіданні саме стороною позивача (кредитором) були надані для огляду судом оригінали боргових документів - боргові розписки, а не боржником, при цьому зазначені оригінали, не містять будь-яких записів чи відміток, як зі сторони позивача, так, і зі сторони відповідача, про виконання відповідачкою, як боржником повністю чи частково своїх зобов`язань щодо повернення позивачу суми позик за договорами позик 1-12.
Таким чином, суд вважає, що у строк визначений договорами позики 1-12, відповідачка не повернула позивачу суму позики у розмірі: 2000,0 дол. США; 700,0 дол. США; 1200,0 дол. США; 1100,0 дол. США; 1700,0 дол. США; 1525,0 дол. США; 4320,0 дол. США; 6100,0 дол. США; 9900,0 дол. США; 15900,0 дол. США; 11400,0 дол. США; 14155,0 дол. США.
Протягом всього часу розгляду справи в суді, судом не встановлено даних, які б свідчили про повернення відповідачкою всієї суми заборгованості за укладеними між сторонами договорами позики 1-12.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У частині 3 ст. 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Правовий режим іноземної валюти на території України хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019р. у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено про те, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Водночас з огляду на приписи ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 06 квітня 2026р. у справі № 368/1257/21, від 01 лютого 2023р. у справі № 202/7130/20, від 15 листопада 2023р. у справі № 369/8122/21.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена вимога № 1 підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018р. у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018р. у справі №202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020р. у справі № 912/1120/16.
Так, звертаючись до суду з вимогою № 2, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачки відсотки за користування сумами позик, за договорами позик 1-12, надавши до суду відповідний розрахунок.
Згідно з розрахунком заборгованості за відсотками, за договорами позики 1-12, відповідачка має заборгованість:
- за договором позики 1, у розмірі 1275,0 дол. США за період часу з 02 вересня 2023р. по 02 червня 2024р.;
- за договором позики 2, у розмірі 457,3 дол. США за період часу з 03 жовтня 2023р. по 03 червня 2024р.;
- за договором позики 3, у розмірі 1080,0 дол. США за період часу з 28 жовтня 2023р. по 28 квітня 2024р.;
- за договором позики 4, у розмірі 1100,0 дол. США за період часу з 02 листопада 2023р. по 02 травня 2024р.;
- за договором позики 5, у розмірі 6375,0 дол. США за період часу з 07 листопада 2023р. по 07 вересня 2024р.;
- за договором позики 6, у розмірі 4575,0 дол. США за період часу з 05 грудня 2023р. по 05 грудня 2024р.; 
- за договором позики 7, у розмірі 10800,0 дол. США за період часу з 28 січня 2024р. по 28 листопада 2024р.;
- за договором позики 8, у розмірі 12200,0 дол. США за період часу з 30 березня 2024р. по 30 листопада 2024р.;
- за договором позики 9, у розмірі 14850,0 дол. США за період часу з 21 травня 2024р. по 21 листопада 2024р.;
- за договором позики 10, у розмірі 15900,0 дол. США за період часу з 30 липня 2024р. по 30 листопада 2024р.;
- за договором позики 11, у розмірі 5700,0 дол. США за період часу з 17 вересня 2024р. по 17 листопада 2024р.;
- за договором позики 12, у розмірі 3538,0 дол. США за період часу з 18 жовтня 2024р. по 18 листопада 2024р.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд погоджується, з наданим стороною позивача вірним розрахунком суми заборгованості зі сплати відсотків за користування сумами позики за договорами позики 1-12, при цьому, протягом всього часу розгляду справи в суді зазначені розрахунки, стороною відповідача спростовані не були. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимога № 2 підлягає до задоволення.
Стосовно вимог позивача № 3 і № 4, про стягнення з відповідачки неустойки (штрафів, пені), то в цій частині позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022р. строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, і на час ухвалення рішення суду по даній цивільній справі воєнний стан продовжує діяти.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги № 3 і вимоги № 4.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до частини задоволених вимог у розмірі 10152,88 грн. (вимога № 5).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 525, 526, 545, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в:

Позов  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договорами позики та розписками; стягнення відсотків, нарахованих штрафів та пені - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості:
- за договором позики від 02 вересня 2023р. у розмірі 3275,0 /три тисячі двісті сімдесят п`ять/ дол. США;
- за договором позики від 03 жовтня 2023р. у розмірі 1157 /одна тисяча сто п`ятдесят сім/ дол. США 30 центів; 
- за договором позики від 28 жовтня 2023р. у розмірі 2280 /дві тисячі двісті вісімдесят/ дол. США;
- за договором позики від 02 листопада 2023р. у розмірі 2475,0 /дві тисячі чотириста сімдесят п`ять/ дол. США;
- за договором позики від 07 листопада 2023р. у розмірі 8075,0 /вісім тисяч сімдесят п`ять/ дол. США;
- за договором позики від 05 грудня 2023р. у розмірі 6100,0 /шість тисяч сто/ дол. США;
- за договором позики від 28 січня 2024р. у розмірі 15120,0 /п`ятнадцять тисяч сто двадцять/ дол. США;
- за договором позики від 30 березня 2024р. у розмірі 18300,0 /вісімнадцять тисяч триста/ дол. США;
- за договором позики від 21 травня 2024р. у розмірі 24750,0 /двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят/ дол. США;
- за договором позики від 30 липня 2024р. у розмірі 31800,0 /тридцять одна тисяча вісімсот/ дол. США;
- за договором позики від 17 вересня 2024р. у розмірі 17100,0 /сімнадцять тисяч сто/ дол. США;
- за договором позики від 18 жовтня 2024р. у розмірі 17693,0 /сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто три/ дол. США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10152 /десять тисяч сто п`ятдесят дві/ грн. 88 коп.
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: