Справа № 755/23446/25
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2026 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 12025105040000946 від 02.10.2025 року, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема: 
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2026 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, 
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 22.11.2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України та засудженим до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи особою, яка протягом року після засудження за ст. 309 КК України, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 02.10.2025 року приблизно о 12:45 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 11, біля дерева побачив незнайому особу чоловічої статі, котрий щось шукаючи розгрібав землю ногою. Однак, підійшовши ближче, незнайома особа його побачила та пішла у невідомому напрямку. Після чого підійшовши до вищезазначеного місця, ОСОБА_4 побачив прозору пластикову колбу, піднявши яку, ОСОБА_4 побачив та впевнився, що всередині знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.
У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 підняв із землі знайдену ним прозору пластикову колбу із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.
У подальшому, ОСОБА_4 помістив пластикову колбу із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору до правої кишені штанів, в які був одягнений, та став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Того ж дня, 02.10.2025 року, приблизно, о 14:18, за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що незаконно зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
У подальшому, 02.10.2025 року в період часу з 14:45 до 14:50, під час проведення обшуку затриманої особи, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, з правої кишені штанів, в які останній був одягнений, виявлено та вилучено прозору пластикову колбу із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта, у наданій на дослідження кристалоподібної речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. У наданій на дослідження кристалоподібної речовини виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,341 г.
PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» "Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено" в "Таблиці І", є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15г.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений повідомив, що він час від часу вживає заборонені речовини. Так, 02.10.2025 року він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 11, біля дерева знайшов та підняв пластикову колбу з кристалічною речовиною білого кольору, а саме з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, та помістив її до правої кишені своїх штанів. 02.10.2025 року приблизно о 14:18 він був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9. На їх запитання він зізнався, що у нього є заборонені речовини, тому працівниками поліції було проведено обшук та у нього було виявлено та вилучено психотропну речовину, яку він придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Визнав, що знав про кримінальне провадження щодо нього, з вироком суду та призначеним йому покаранням ознайомлений. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. 
Винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: молодий вік, має постійне місце проживання в м. Києві, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий, офіційно не працює, зі слів проживає з жінкою, яка вагітна); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, обіцяє протиправних дій більше не вчиняти, готовий понести покарання відповідно до законодавства України); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання - у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, прокурор просила остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці, думку сторони захисту - обвинувачений просив суворо не карати.
У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 22.11.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Крім того, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2026 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 22.11.2024 року при призначенні остаточного покарання врахований не був.
Кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив 02.10.2025 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18), коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 си. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до частини першої ст. 71 цього Кодексу.
З огляду на встановлені обставини, з урахуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830км18), суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід:
- призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України;
- на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України визначити покарання, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2026 року;
- остаточне покарання призначити на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, врахувавши покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 22.11.2024 року.
Відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. 
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2026 року, призначити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року, та остаточно призначити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/61334-НЗПРАП від 12.11.2025 року у сумі 3565 грн 60 коп.  
Речовий доказ у кримінальному провадженні: - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,341 г., яку передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до квитанції № 025125 від 13.11.2025 року - знищити.   Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя            ОСОБА_1