Єдиний унікальний номер 722/1170/26 
Номер провадження 3/722/313/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м.Сокиряни
Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Суський О.І., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 26.05.2026 року о 13 год. 15 хв., під час керування транспортним засобом марки «Мерседес Бенз Спрінтер 208» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час паркування транспортного засобу не дотримався безпечного інтервалу внасдідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Мерседес Бенз s320» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.2.3 «б», 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , 26.05.2026 року о 13 год. 15 хв., під час керування транспортним засобом марки «Мерседес Бенз Спрінтер 208» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме: вчинивши наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес Бенз s320» д.н.з. НОМЕР_2 , умисно залишив місце цієї пригоди, до якої він причетний, не повідомивши про подію органи Національної поліції, чим порушив п.2.10 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій зазначено, що після ДТП був вимушений тимчасово залишити місце події, оскільки в автомобілі разом із ним перебувала пасажирка, якій раптово стало зле та потребувала невідкладної допомоги. З огляду на ці обставини вимушений був доставити її до місця проживання, після чого без зволікань повернувся на місце ДТП. Вважає, що його дії були зумовлені виключно необхідністю надати допомогу людині, яка перебувала в стані, що потребував негайного реагування, наміру приховати факт ДТП, уникнути відповідальності чи перешкодити встановленню обставин події не мав, а тому просить суд врахувати наведені обставини, щиро кається, врахувати добровільне повернення на місце пригоди та закрити провадження за ст.122-4 КУпАп у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того, зазначив, що після ДТП було повністю відшкодовано завдані потерпілій матеріальні збитки, жодних претензій щодо відшкодування шкоди потерпіла не має, зазначені обставини свідчать про його добросовісне ставлення до виконання його обов`язків, відсутність наміру ухилятися від відповідальності та прагнення якнайшвидше усунути наслідки ДТП. Просить суд при розгляді справи врахувати, факт визнання ДТП, добровільне відшкодування завданих збитків.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.
Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Як вбачається ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення одночасно, справи щодо яких надійшли до суду 18.06.2026 року, а тому справи №722/1170/26 (номер провадження 3/722/313/25) за ст.124 КУпАП та №722/1169/26 (номер провадження 3/722/312/26) за ст.122-4 КУпАП слід об`єднати в одне провадження.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, зі складеного протоколу серії ЕПР1 №676040 від 26.05.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , 26.05.2026 року о 13 год. 15 хв., під час керування транспортним засобом марки «Мерседес Бенз Спрінтер 208» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час паркування транспортного засобу не дотримався безпечного інтервалу внасдідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Мерседес Бенз s320» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.2.3 «б», 13.1 ПДР України.
Згідно зі ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п.2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). 
Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.06.2025 року серії ААД №294039, зі змісту якого вбачається порушення водієм правил дорожнього руху України, рапортом інспектора, підмінного чергового ВП №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 04.05.2025 року; довідкою про реєстрацію до ІКС ІПНП від 09.06.2025 року за №70191-2025, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.06.2025 року, схемою місця ДТП від 04.06.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та відеозаписом. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на момент вчинення адміністративного правопорушення посвідчення на право керування транспортним засобом отримував.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до частини другої статті 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів, саме такими є докази і пояснення самої особи правопорушника, письмові пояснення, які надані ОСОБА_1 .
Оцінюючи докази по даній справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховую таке.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути підтверджене належними та допустимими доказами
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимги пунктів 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Також судом встановлено, що викладене вище дає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність  ОСОБА_1 , слід вважати щире розкаяння та відшкодуванням завданих збитків, що підтверджується повним визнанням своєї винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Обставин, що обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до  ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 36, 124, 122-4, 221, 247, 251, 255, 280, 283, КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Справи про адміністративні правопорушення 722/1170/26 (номер провадження - 3/722/313/25) за ст.124 КУпАП та №722/1169/26 (номер провадження - 3/722/12/26) за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши йому 722/1170/26 (номер провадження - 3/722/313/26).
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (р/р:UA118999980313000149000024001, одержувач Чернівецьке ГУК/ Чернівецька область/21081300, код одержувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк одержувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку одержувача (МФО) 899998).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО - 899998) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що згідно вимог ст.307 КУпАП штраф нею має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.
У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, оригінал платіжного документа необхідно подати до Сокирянського районного суду Чернівецької області.
З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати  ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому виконанні подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: