Справа № 191/2051/25 
Провадження № 2-др/191/9/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року       м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого – судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря – Яришевої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяви відповідачів приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А., Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, Державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна,-
ВСТАНОВИВ:
08.09.2026 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області подано представником відповідача ТОВ «Сонмакс Авто» Маловічко Г.А. клопотання про вирішення питання про стягнення з позивача ОСОБА_1 понесених судових витрат у сумі 60000 грн, з яких 23000 грн 00 коп. – витрати на професійну правничу допомогу та 37000 грн витрат, пов`язаних з орендою транспортного засобу для здійснення службових поїздок з м.Запоріжжя до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та Дніпровського апеляційного суду, з урахуванням вартості оренди пального, про що суду надано відповідні докази.
Крім того, 08.09.2026 року до суду подано відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. заяву, разом із доказами, про вирішення питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу у сумі 30000 грн.
Сторони і третя особа у судове засідання не з`явились. 
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №191/2051/25, зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:  1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;  2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;  3) судом не вирішено питання про судові витрати;  4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Так, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2026 року, повний текст у якому складений 08 вересня 2026 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, Державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, відмовлено у повному обсязі. 
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:  1) на професійну правничу допомогу;  2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;  3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;  4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А., понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 30000 грн, в підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги від 19.06.2025 року, акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 07.09.2026 року по договору 04-06/2-2025 від 19.06.2025 року, платіжні інструкції №11746 від 24.06.2025 року у сумі 10000 грн, №15577 від 19.02.2026 року у сумі 20000 грн. 
Представником відповідача ТОВ «Сонмакс Авто» Маловічко Г.А. понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 23000 грн 00 коп., та витрати на проїзд у сумі 37000 грн на автомобілі Lexus LX500 D, 2022 року випуску, що підтверджено:
- договором про надання правничої (правової) допомоги від 11.04.2025 року, 
- рахунком №10/06 від 12.06.2025 року за консультацію, складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на суму 6000 грн;
- актом приймання-передачі послуги від 12.06.2025 року за консультацію, складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у сумі 6000 грн;
- рахунком №02/06 від 04.06.2025 року за консультацію, складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на суму 5000 грн;
- актом приймання-передачі послуги від 04.06.2025 року за консультацію, складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у сумі 5000 грн;
-актом приймання-передачі від 29.04.2025 року послуги у виді юридичної консультації з підготовки тексту заперечення на заяву про забезпечення позову та участь у судовому засіданні від 29.04.2025 року у сумі 10000 грн;
-платіжною інструкцією №35 від 28.04.2025 року на суму 10000 грн;
-платіжною інструкцією №42 від 10.06.2025 року на суму 5000 грн;
-платіжною інструкцією №44 від 16.06.2025 року на суму 6000 грн;
-платіжною інструкцією №50 від 11.08.2025 року на суму 2000 грн;
-договором оренди транспортного засобу, рахунками, актами фактичного використання автомобіля, платіжними документами на суму 37000 грн. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (§ 268).
Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22, провадження № 61-5826св23).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.
Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, а також зважаючи на обраний вид транспортного засобу-преміум класу, яким користувався представник відповідача ТОВ «Сонмакс Авто» для реалізації безпосередньої участі в судових засіданнях, виходячи з конкретних обставин справи, зважаючи на вік позивача ОСОБА_1 , яка є пенсіонером, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн та на користь відповідача ТОВ «Сонмакс Авто» понесені ним судові витрати загалом у сумі 25000 грн, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн та витрат на проїзд у сумі 5000 грн, що буде відповідати принципу співмірності, виваженості та розумності.
На підставі викладеного, керуючись ст.270, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ: 
Заяву відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №191/2051/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, Державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.
Заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №191/2051/25 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, Державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонмакс Авто» (ЄДРПОУ 44679620) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. та витрати на проїзд у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
На додаткове рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.
Копію додаткового рішення направити сторонам у справі для відома.

Суддя | А. В. Твердохліб