ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2026 р. Справа№ 910/12131/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Євсікова О.О. 
Буравльова С.І. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український струм" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 (суддя Зеленіна Н.І.)
у справі №910/12131/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український струм"
про стягнення заборгованості за договором поставки, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи

29.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український струм" про стягнення 700 271,14 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено індивідуальний договір на постачання електричної енергії споживачу № 2204/1106 від 24.09.2024. За період дії договору Позивач здійснив попередню оплату за планові обсяги споживання, проте фактичне споживання відбулося в менших обсягах, у зв`язку з чим утворилася переплата в розмірі 700 271,14 грн. З 01.07.2025 Позивач змінив електропостачальника, договір припинив дію, проте Відповідач суму переплати не повернув.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК"суд задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український струм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" 700 271,14 грн та 8 403,26 грн - витрати по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з цим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 апеляційну скаргу залишено без задоволення, оскаржене рішення залишено без змін.

Короткий зміст заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 15 000,00 грн (гонорар), на підтвердження понесених яких, Позивачем долучено копії договору про надання правової допомоги 03.03.2025 та додатку №3 від 15.01.2026 до договору.
03.06.2026, у строк встановлений ст. 129 ГПК України, відповідач подав заяву, у якій визначив остаточний розрахунок понесених витрат в апеляційному суді, що становить 15 000,00 грн. До заяви відповідач долучив копію Акта надання послуг від 01.06.2026 та копію рахунку на оплату №1 від 02.06.2026.

Узагальнені доводи та заперечення Позивача

Позивач письмових заперечень щодо заяви Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у до суду апеляційної інстанції не подав. 

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи
Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий висновок міститься в п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п.5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" - заявляв попередній (орієнтовний) розрахунок про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат разом із відзивом позивач надав суду такі документи:
- копію Договору про надання правничої допомоги від 03.03.2025;
- додаток № 3 від 15.01.2026 до Договору;
- ордер на надання правничої допомоги серії АВ № 1236594 від 29.09.2025;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000418 від 24.01.2019;
- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.
03.06.2026, у встановлений статтею 129 ГПК України п`ятиденний строк після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції від 01.06.2026, позивач подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій визначив остаточний розрахунок понесених в апеляційному суді витрат у розмірі 15 000,00 грн.
До заяви позивач долучив копію Акта наданих послуг (деталізований опис) від 01.06.2026, копію Рахунку на оплату № 01 від 02.06.2026, а також докази надсилання копії заяви відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ".
За результатами дослідження вказаних доказів колегією суддів встановлено такі фактичні обставини.
03.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОВЄК" (Замовник) та адвокатом Давиденко Юлією Вікторівною (Виконавець) було укладено Договір про надання правничої допомоги.
15.01.2026 сторони уклали Додаток № 3 до Договору від 03.03.2025, відповідно до пункту 1 якого адвокат надає Замовнику правничу допомогу у судовій справі № 910/12131/25 про стягнення з ТОВ "Український струм" грошових коштів, сплачених за Індивідуальним договором на постачання електричної енергії споживачу № 2204/1106 від 24.09.2024.
Відповідно до пункту 2 Додатку № 3, правнича допомога надається Замовнику виключно на стадії апеляційного провадження.
Згідно з пунктом 3 Додатку № 3, винагорода адвоката за надання правничої допомоги є фіксованою та становить 15 000,00 грн.
Пунктом 4 Додатку № 3 передбачено, що Замовник здійснює оплату винагороди протягом двадцяти днів з дати ухвалення (оголошення судом) судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з Актом наданих послуг (деталізований опис) від 01.06.2026, адвокатом було надано професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на загальну суму 15 000,00 грн, що включає наступний обсяг та вартість робіт:
- здійснення аналізу та дослідження апеляційної скарги, формування правової позиції - 3 год. (3 000,00 грн);
- дослідження судової практики судів апеляційної та касаційної інстанцій в аналогічних справах - 3 год. (3 000,00 грн);
- підготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу - 3 год. (3 000,00 грн);
- участь у судових засіданнях, подання необхідних клопотань та заяв у засіданнях 13.04.2026, 25.05.2026 (у тексті акта зазначено 25.06.2026) та 01.06.2026 - (6 000,00 грн).
На виконання умов Договору виконавцем було виставлено Замовнику Рахунок на оплату № 01 від 02.06.2026 на суму 15 000,00 грн.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у суді апеляційної інстанції, складають 15 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

З огляду на встановлені фактичні обставини, колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу належним чином підтверджуються матеріалами справи, є реальними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Позивачем виконано вимоги частини восьмої статті 129 ГПК України щодо попереднього повідомлення суду про орієнтовний розмір витрат до закінчення судових дебатів. Крім того, позивачем вчасно подано докази понесених витрат у встановлений п`ятиденний строк після ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 та надано докази надсилання копії заяви відповідачу.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 126 ГПК України, суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу виключно за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення.
Відповідач не подав до суду письмових заперечень проти заяви позивача та не заявляв клопотань про зменшення розміру витрат чи їх неспівмірність зі складністю справи. Відтак суд здійснює розподіл витрат за загальними правилами на підставі наданих позивачем доказів.
Надаючи оцінку кожній заявленій складовій правової допомоги відповідно до Акта наданих послуг від 01.06.2026, колегія суддів виходить із критеріїв співмірності зі складністю справи, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторони (частина четверта статті 126 ГПК України), а також критеріїв реальності та розумності розміру витрат (згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду та ЄСПЛ).
Зокрема, щодо здійснення аналізу та дослідження апеляційної скарги, формування правової позиції - 3 год. (3 000,00 грн) колегія суддів зазначає таке.
Апеляційна скарга відповідача містила доводи, спрямовані на скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025, яким з відповідача стягнуто заборгованість у значному розмірі - 700 271,14 грн. Для належного захисту прав та інтересів клієнта адвокату було необхідно детально проаналізувати аргументи апелянта, співставити їх із матеріалами справи та сформувати ефективну стратегію захисту в апеляційній інстанції. Витрачений час у кількості 3 годин та вартість у розмірі 3 000,00 грн є розумними, не є завищеними та повністю відповідають обсягу фактично проведеної аналітичної роботи.
Щодо дослідження судової практики судів апеляційної та касаційної інстанцій в аналогічних справах - 3 год. (3 000,00 грн) колегія враховує, що вирішення господарського спору щодо заборгованості за індивідуальним договором на постачання електричної енергії споживачу № 2204/1106 від 24.09.2024 вимагало від представника вивчення актуальних правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах для підтвердження правомірності позовних вимог. Проведення такого дослідження є необхідною передумовою для формування правової позиції, що безпосередньо сприяє правильному та всебічному вирішенню спору судом апеляційної інстанції. Витрачення 3 годин роботи адвоката на дослідження та аналіз судової практики та визначена за це вартість у розмірі 3 000,00 грн є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи.
Також, заявлені витрати за підготовку та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу - 3 год. (3 000,00 грн) є обгрунтованими, адже підготовка відзиву на апеляційну скаргу є ключовою процесуальною дією, за допомогою якої позивач викладає свої письмові заперечення та спростовує доводи апелянта. Адвокатом було підготовлено та подано до суду змістовний та правово обґрунтований відзив, що підтверджується матеріалами справи та враховано судом при ухваленні постанови від 01.06.2026 про залишення апеляційної скарги без задоволення. Витрачений на написання, оформлення та подання відзиву час (3 години) та заявлена вартість цієї послуги (3 000,00 грн) відповідають умовами договору та є пропорційними до предмета спору.
Окрім цього, позивач заявив витрати за участь у судових засіданнях, подання необхідних клопотань та заяв у засіданнях 13.04.2026, 25.05.2026 та 01.06.2026 - 6 000,00 грн.
З цього приводу колегія зазначає, що адвокат позивача брав безпосередню участь у трьох судових засіданнях під час апеляційного перегляду справи, що прямо підтверджується відповідними протоколами судових засідань від 13.04.2026, 25.05.2026 та 01.06.2026. Представництво інтересів клієнта в судових засіданнях вимагає від адвоката належної професійної підготовки, витрат робочого часу на явку до суду та надання пояснень по суті спору. Вартість послуг у розмірі 6 000,00 грн за участь у трьох засіданнях є реально доведеною, обґрунтованою та відповідає критерію неминучості витрат на професійну правничу допомогу
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що загальний заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн:
- повною мірою відповідає обсягу фактично наданих адвокатом послуг;
- є співмірним із ціною позову (700 271,14 грн), складністю справи та витраченим адвокатом часом (згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України);
- відповідає критеріям реальності та розумності розміру адвокатських витрат;
- не є надмірним чи непропорційним до предмета спору (відповідно до частин п`ятої-сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України).
Відповідно до статті 129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишенням рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати, понесені позивачем у суді апеляційної інстанції, у повному обсязі покладаються на апелянта (відповідача).
Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВЄК» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/12131/25 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ» (01133, місто Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 18/7; код ЄДРПОУ 44378553) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВЄК» (21017, Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Вінниця, вул. Гонти, 56-Б; код ЄДРПОУ 33380776) 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді О.О. Євсіков

С.І. Буравльов