КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 752/3421/25
Апеляційне провадження
№ 33/824/3051/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 рокусуддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Євсютіна Олександра Миколайовича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року (суддя Бондаренко Г.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На підставі статті 36 КУпАП остаточне стягнення застосовано до ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. 
Постановою судді визнано доведеним, що 17 січня 2025 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_1 в місті Києві по вул. Жилянській. 54 керував транспортним засобом «Kia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Крім того, постановою судді визнано доведеним, що 17 січня 2025 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_1 у місті Києві по вул. Жилянській, 54, керуючи автомобілем «Kia», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив наїзд на залізний паркан та вчинив зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Evanda, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volvo, державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Євсютін 

О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким справу про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Жиглія Т.Г. посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам процесуального права через порушення права на захист.
Адвокат Євсютін О.М. вважає, що суд не розглядав подані стороною захисту заяви та не приймав щодо них відповідних рішень, не врахував, що Управлінням патрульної поліції ДПП у м. Києві не було долучено до матеріалів справи її електронної форми, у зв`язку із чим неможливо забезпечити доступ до електронної форми справи № 752/3421/25, а стороні захисту було запропоновано безпосередньо звернутися до Голосіївського районного суду міста Києва та ознайомитися з матеріалами справи у робочий час.
Також захисник Євсютін О.М. зазначає, що додатково було повідомлено, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи, може бути наданий стороні захисту лише після його дослідження в судовому засіданні суддею за участю особи, на яку складено протокол, або за участю її захисника, чим було порушено право на захист.
Адвокат Євсютін О.М. посилається на те, що у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану та перебуванням ОСОБА_1 не у місті Києві, останній не міг прибути у судове засідання у приміщення суду. Крім того, ОСОБА_1 є військовим відповідного спеціального підрозділу та зайнятий у справах служби на напрямку забезпечення безпеки територіальної цілісності та незалежності держави, у зв`язку з чим також не мав можливості з`явитися до суду для ознайомлення з матеріалами справи.
Крім того, адвокат Євсютін О.М. зазначає, що у зв`язку із тим, що в країні діє правовий режим воєнного стану, наявні об`єктивні причини, які унеможливлюють його участь у судовому засіданні особисто, як захисника, так і участь особи, на яку складено протокол, у судовому засіданні, що є підставами для проведення засідання у режимі ВКЗ.
Також захисник Євсютін О.М. посилається на те, що просив суд перевести в електронну форму всі процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому та цифровому вигляді, та провести судове засідання по ВКЗ, про що прийняти відповідну ухвалу, та відкласти розгляд справи.
Захисник Жиглія Т.Г. вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій ОСОБА_1 , а отже не підтверджує наявності адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Адвокат Євсютін О.М., будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом направлення судової повістки-повідомлення до його електронного кабінету у системі «Електронний суд», у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що не згоден з постановою судді про притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, постанову в частині притягнення його до відповідальності за статтею 124 КУпАП не оскаржує. 
ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків, про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Інші учасники дорожньо-транспортної пригоди, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги (с.с. 82-85), у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи за 

протоколами про адміністративні правопорушення, переглянувши відеозаписи досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
Згідно частини 7 статті 294 КУпАП суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами, як визначено статтею 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223514 від 17 січня 2025 року, ОСОБА_1 17 січня 2025 року о 18год 15хв. у місті Києві по вул. Жилянській, 54, керуючи транспортним засобом Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди негайно не вжив 

заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив наїзд на залізний паркан та вчинив зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Evanda, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volvo, державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив пункти 2.3 «б», 10.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
У письмових поясненнях на місці ДПТ ОСОБА_1 зазначив, що він випадково в`їхав в автомобілі, які були припарковані на дорозі, вони готувались розпочати рух і були розташовані за межами полоси руху. 
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 січня 2025 року на вул. Жилянській, 54 у місті Києві, на якій відображено ділянку проїзної частини, металеве огородження, транспортні засоби Chevrolet Evanda, Volvo та Kia Sportage, їх розташування, здійснені працівниками поліції заміри, а також пошкодження транспортних засобів.
Схема ДТП підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень. 
У письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих ним на місці ДТП, зазначено, що він припаркував свій автомобіль з урахуванням правил дорожнього руху, без порушень та пішов на роботу. Близько 18:30 йому зателефонували співробітники патрульної поліції та попросили його підійти до автомобіля. Підійшовши до автомобіля, він побачив ушкодження задньої частини автомобіля. Далі стояв автомобіль, який спричинив ДТП, водій (який зі слів співробітників поліції був за кермом транспортного засобу) виявляв ознаки алкогольного сп`яніння, хитаючись та ковтаючи слова, на вигляд чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
У письмових поясненнях ОСОБА_3 , наданих ним на місці ДТП, зазначено, що 17 січня 2025 року о 18 год. 15 хв. він, керуючи автомобілем Chevrolet Evanda, державний номерний знак НОМЕР_4 , їхав по вул. Жилянській в сторону вул. Олімпійской НСК у місті Києві. Припаркувавши автомобіль, він зайшов в магазин. Йому зателефонувала незнайома жінка та повідомила, що в його автомобіль в`їхало інше авто і поїхало далі. Під час спілкування з ним було чутно запах алкоголю. 
Згідно відомостей інформаційних баз Національної поліції автомобіль Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, білого кольору, зареєстрований за ОСОБА_1 . 
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої в районі перехрестя вулиць Тарасівської та Жилянської у місті Києві, доданого до матеріалів справи, вбачається рух автомобіля білого кольору, який з урахуванням інших матеріалів справи ідентифікується як Kia Sportage, по проїзній частині вул. Жилянської. Під час руху автомобіль Kia Sportage змінює траєкторію руху та зміщується до краю проїзної частини, де знаходяться металеве огородження та інші транспортні засоби, після чого продовжує рух вздовж зазначеної ділянки дороги.
Безпосередні моменти контакту автомобіля Kia Sportage з кожним із зазначених у схемі дорожньо-транспортної пригоди об`єктів, з огляду на віддаленість камери та ракурс відеозйомки, чітко не простежуються. Разом з тим зафіксовані на відеозаписі напрямок та траєкторія руху автомобіля Kia Sportage узгоджуються з даними схеми місця ДТП та іншими матеріалами справи щодо руху автомобіля і розташування транспортних засобів на місці пригоди.
Крім цього, з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнавав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди та вину у її вчиненні.
Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Отже, диспозиція ст. 124 КУпАПє бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 Правил дорожнього руху передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Згідно пункту 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Проаналізувавши наведені докази у їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223514 від 17 січня 2025 року, та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
У апеляційній скарзі не наведено доводів незаконності постанови судді місцевого суду в цій частині.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223497 від 17 січня 2025 року, в цей день по вул. Жилдянській, 54 у місті Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожними рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських 

препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
При цьому, підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 2 розділу І Інструкції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 працівник поліції виявив наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції 
застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. 
Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або у лікаря-нарколога (зафіксований час на відео 18 год. 25 хв.).

Працівником поліції ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти огляд, ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав та ухилявся від надання відповіді. Під час спілкування зазначив, що він «трохи вживав» (зафіксований час на відео 18 год. 27 хв.)
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово визнавав факт вживання алкоголю.
У подальшому працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці події, так і у лікаря-нарколога.
Зокрема, о 18 год. 49 хв. працівниками поліції ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.
Крім того, працівником поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
Таким чином, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці події, так і в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, йому були роз`яснені наслідки відмови від проходження такого огляду, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.
Посилання в апеляційній скарзі нате, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи за відсутності належних і допустимих доказів, спростовуються дослідженими матеріалами справи.
Апеляційна скарга не містить доводів незаконності постанови судді в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і протягом апеляційного розгляду захисником ОСОБА_1 - адвокатом Євсютіним О.М. не подано доповнення до апеляційної скарги.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до відповідності за вчинення адміністративних правопорушень, не встановлено.
Доводи апеляційної скаргищодо неможливості ознайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, не є підставою для скасування постанови суду.
Апеляційний суд зазначає, що положення КУпАП не передбачають обов`язку суду переводити у електронну форму матеріали за протоколами про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду у паперовому вигляді.
З матеріалів справи вбачається, що місце здійснення діяльності адвоката Євсютіна О.М. є місто Київ, вул. Хрещатик, 44б, оф. 201, договір про надання правової допомоги 6 березня 2025 року між адвокатом Євсютіним О.М. та ОСОБА_1 був укладений у місті Києві, а відтак адвокат Євсютін О.М. мав можливість ознайомитися з матеріалами справи у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва та надати відповідну правову допомогу ОСОБА_1 під час розгляду справи судом.
Матеріали справи не містять жодного документа у підтвердження посилань адвоката Євсютіна О.М. про проходження ОСОБА_1 служби у Збройних Силах України та неможливості ним ознайомитися з матеріалами справи та прийняти участь у судовому засіданні.
Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 223514 та ЕПР1 № 223497 від 17 січня 2025 року знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, доводи апеляційної скарги викладених у протоколах обставини не спростовують, тому підстав для 

задоволення апеляційної скарги під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Адміністративні стягнення застосовані судом першої інстанції у межах санкцій статті 124 та частини 1 статті 130 КУпАП, із застосуванням положень статті 36 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Євсютіна Олександра Миколайовича залишити без задоволення, постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт