Справа № 405/2534/26
провадження № 3/405/419/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 	м. Кропивницький	

Суддя Подільського районного суду м. Кропивницького Юр`єва К.С., при секретарі судового засідання Устіновій А.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Вишні Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив: 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №637258 від 10.04.2026, 10.04.2026, о 16 год. 50 хв., у м. Кропивницькому (Кіровоград) по вул. Лінія 1-А, біля будинку №1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820. Відповідно до тесту №3376 проведеному 10.04.2026 року о 17:24 год газоаналізатором Drager Alcotest 6820 водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,08% з яким водій згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ОКПЛ КОР» відмовився. Від керуванням відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що 10.04.2026, о 16 год. 00 хв., приїхав на вул. Лінія 1-А та припаркував транспортний засіб, щоб зустрітися з товаришем. Після чого приїхали працівники поліції та повідомили, що він зачепив, а після чого наїхав на парасольку, однак він цього не відчув. Пізніше повинен був приїхати товариш, щоб забрати його автомобіль. В стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, коли приїхала поліція автомобіль стояв. Коли їхав до товариша, він вживати алкогольні напої не збирався, це виникло під час зустрічі з товаришем. Не відчув, що наїхав на парасольку, оскільки у нього вантажний автомобіль, близько 2 т вагою. Якщо б відчув, що наїхав на парасольку, відразу б вирішив це питання. Коли працівники поліції відразу запропонували пройти огляд на стан сп`яніння він погодився, можливість надати пояснення працівники поліції не дали, права не роз`яснювали. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності? в судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначила, що 10.04.2026 ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом близько 16:00 год. поблизу кафе «Ваніль» у м. Кропивницькому по вул. Лінія - 1А, та виконуючи маневр, допустив наїзд на перешкоду. Після цього він зустрівся зі своїми знайомими, яких тривалий час не бачив, і не вбачаючи суттєвих наслідків дорожньо – транспортної пригоди та сподіваючись урегулювати ситуацію, почав вживати алкогольні напої разом із товаришами. У подальшому на місце події прибули працівники поліції. ОСОБА_1 перебував у стані емоційного хвилювання та вже вжив алкогольний напій, а працівниками поліції не було повною мірою з`ясовано всі обставини події, тому на ОСОБА_1 було складено відповідний протокол. Під час пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився пройти огляд та не заперечував факт керування транспортного засобу та в подальшому наїзду на перешкоду. Разом із тим працівниками поліції не було з`ясовано обставину того, що алкогольний напій він вжив уже після дорожньо – транспортної пригоди, а саме після наїзду на перешкоду. Крім того, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його процесуальні права, зокрема право на правову допомогу. Після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння йому не було роз`яснено право пройти відповідний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, а також правові наслідки відмови від такого огляду. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було встановлено обставину, а саме – коли саме ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Працівниками поліції не було зібрано та надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння. 
При складанні протоколу працівники поліції не могли зазначити час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. 
Крім того, працівниками поліції зазначалось, що у них відсутні безпосередні докази того, що водій керував зазначеним транспортним засобом, а пояснення були необхідні виключно для направлення справи на розгляд до суду. Хоча пояснення свідка ОСОБА_2 були написані ним особисто, їх зміст фактично відтворює формулювання працівника поліції, який нібито проводив опитування свідка, тоді як насправді продиктував зміст відповідних пояснень, що в подальшому були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Структура автомобіля ОСОБА_1 не дала йому можливість відчути наїзд на парасольку. Працівники поліції приїхали та одразу почали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, не пояснюючи причину та не роз`яснюючи прав. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №637258 від 10.04.2026 разом з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, письмові докази, переглянувши оптичний диск, на якому зафіксовано обставини, які викладені в протоколі, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до розділу І Правил дорожнього руху:
-ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.1.1);
-особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9);
-водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10).
Відповідно до п. 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 :
-ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
-огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, посадова особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна довести такі обставини: керування транспортним засобом, перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.2-5 ст.266КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
В ході перегляду оптичного диску, на якому міститься, зокрема, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції судом встановлено, що відеозапис починається з того, що пояснення дає особа, яка є власником кафе «ВАНІЛЬ» та яка повідомила працівників поліції, що чоловік на автомобілі вдарив їй двері. Показує на ОСОБА_1 , після чого працівник поліції просить надати технічний паспорт, страховий поліс та посвідчення водія. ОСОБА_1 надає на вимогу працівника поліції необхідні документи. Власник кафе «ВАНІЛЬ» говорить, що має претензії до ОСОБА_1 , на що останній повідомляє, що здавав автомобілем назад та зачепив столик даного кафе, зазначаючи, що може відшкодувати завдані збитки. ОСОБА_1 не оспорював факт наїзду на столик кафе, зазначаючи, що він є водієм та не відчув наїзд виконуючи маневр, а тому є винуватим. Потім поліцейський сказав ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820. ОСОБА_1 звернувся до працівника поліції та сказав, що дійсно визнає себе винуватим в дорожньо – транспортній пригоді та готовий відшкодувати завдані збитки. Далі інспектор поліції показує запакований Drager Alcotest 6820. ОСОБА_1 самостійно розпаковує трубку Drager Alcotest 6820 та робить в нього аналіз, результат 2,08%. Інспектор поліції повідомив, що за результатом аналізу на нього буде складений протокол. Потім інспектор поліції почав роз`яснювати ОСОБА_1 права та обов`язки, які передбачені КУпАП. Роз`яснив, що буде складено протокол та він буде відсторонений від керування транспортним засобом, посвідчення водія у нього вилучиться. Потім працівник поліції почав складати протокол на ОСОБА_1 , при цьому розмовляючи по телефону на теми, які не стосуються даної справи. 
На відеозаписі видно, що інспектор під час складання протоколу не може визначитись із часом вчинення адміністративного правопорушення, крім того, під час телефонної розмови з невстановленою особою, говорить, що немає факту керування по цій справі та не може визначитись з часом вчинення адміністративного правопорушення. Після телефонної розмови з невстановленою особою інспектор поліції продовжив складати протокол та повідомив свого колегу, що необхідно відібрати пояснення, оскільки немає на відеозаписі зафіксованого факту перебування ОСОБА_1 у автомобілі за кермом. 
На відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції обговорюють те, що треба відібрати пояснення зі змістом, який потрібно продиктувати особі, яка повинна зазначити про факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу. Окрім того, працівники поліції не можуть визначитись з тим, чи спочатку необхідно відібрати письмові пояснення чи спочатку скласти сам протокол. 
Після складання протоколу виходить зі службового автомобіля інспектор поліції ОСОБА_3 та надає даний протокол ОСОБА_1 для ознайомлення, оголошує дату, час складання та фабулу правопорушення. Далі інспектор поліції вилучив права у ОСОБА_1 та надав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Після чого інспектор поліції разом з ОСОБА_1 пішли до кафе «ВАНІЛЬ», щоб вирішити питання про пошкодження бетонної стійки, яка тримала парасольку. Власниця кафе говорить, що ОСОБА_1 винен приблизно 4000 грн. за понесені матеріальні збитки, на що останній вказав, що все відшкодує та просить номер банківської картки для відшкодування шкоди. 
На відеозаписі зафіксовано, як поліцейський пропонує чоловіку надати пояснення з приводу факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, на що чоловік говорить, щоб поліцейський самостійно написав пояснення, а він тільки підписав їх, на що інспектор ОСОБА_3 роз`яснює свідку, що це необхідно, щоб «у суд зайшло». Паспорт чи інші документи, що посвідчують особу свідка, інспектор щоб встановити його особу не просив. 
З відеозапису вбачається, що інспектор ОСОБА_3 диктував зміст пояснень свідку ОСОБА_2 , які він писав власноруч. Суд бере до уваги, що хоча пояснення ОСОБА_2 були написані ним особисто, їх зміст фактично відтворює формулювання працівника поліції, який нібито проводив опитування свідка, тоді як насправді продиктував зміст відповідних пояснень, що в подальшому були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Суд зауважує, що під час складання протоколу інспектор поліції ОСОБА_3  вживав багато нецензурних слів, що є неприпустимим для працівника правоохоронного органу – посадової особи під час виконання своїх посадових обов`язків. 
Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005р. з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту ,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП немає значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Крім того, у постанові від 20.02.2019 (справа №404/4467/16-а) Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження особи біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля автомобіля не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Як вбачається з відеозапису, відсутні будь які докази про те, що ОСОБА_1 саме 10.04.2026, о 16 год. 50 хв. дійсно керував транспортним засобом Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_2 . Тобто, докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.
Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи наведені вище доводи, що повністю узгоджується з наявними у справі доказами, судом висновується, що працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на момент вчинення дорожньо – транспортної пригоди саме у стані алкогольного сп`яніння. 
Натомість ОСОБА_1 не оспорює того факту, що він дійсно зачепив, а в результаті чого потім наїхав на парасольку кафе «ВАНІЛЬ», однак цього не відчув, виконуючи маневр важко габаритною машиною понад 2 тони, та тільки після того як припаркував свій транспортний засіб, пішов з товаришами випити алкогольний напій. Тобто ОСОБА_1  вжив алкогольний напій уже після дорожньо – транспортної пригоди, а саме після наїзду на перешкоду та лише після сплину певного часу, коли власниця кафе помітила пошкоджену бетону стінку, яка тримала парасольку, та на що викликала працівників поліції.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення). 
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.
Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.
Наведені вище обставини свідчать про недоведеність посадової особи поліції, якою порушено провадження у справі відносно ОСОБА_1 , факту керування транспортного засобу останнім, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 7,9, 33, 130, 247, 251, 283-291 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя         Катерина  Сергіївна Юр`єва