ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/501/26 

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Кріейт»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА ГЛОБАЛ»
про стягнення 1 019 200,00 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників:
від позивача: Токар А.В.;
від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Кріейт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА ГЛОБАЛ» про стягнення 1 019 200,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2026 відкрито провадження у справі № 911/501/26 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
В ході підготовчого провадження у справі № 911/501/26 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.
За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги підтримав, зазначив про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні у нього докази. Відповідач до суду не з`являвся, заперечень проти позову не подав. 
На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/501/26 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.06.2026.
У судовому засіданні 08.06.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, в ході розгляду спору відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні 08.06.2026 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Кріейт» подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА ГЛОБАЛ» 1 019 200,00 грн., з яких 728 000,00 грн. боргу та 291 200,00 грн. штрафних санкцій.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив та надав докази, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Кріейт» (Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІА ГЛОБАЛ» (Постачальник, відповідач) був укладений Договір поставки та монтажу обладнання № 27.10.23-01 від 29.04.2025 (надалі - Договір) щодо поставки та монтажу підйомника для МГН похилий ламана траєкторія електричний «VIVA 250 1200*900/10000, згідно ДК 021:2015 код 42410000-3 «Підіймально-транспортувальне обладнання» (42416300-8 «Підіймачі») (надалі - Обладнання).
Предмет поставки, номенклатура, технічні умови, кількість обладнання. погоджені сторонами у Специфікації до Договору (п. 1.1 Договору). Місце поставки: Київська область, Бориспільській район, смт. Гора, вулиця Бориспільська 16-16/1 (п. 4.3.1 Договору).
Відповідач зобов`язувався поставити та змонтувати Обладнання у строк що не перевищує 160 календарних днів, з моменту надходження авансового платежу згідно з п. 3.2 Договору (п. 1.2 Договору).
Загальна сума Договору є сталою і становить 758 333,33 грн. без ПДВ та визначається згідно доданої до Договору Специфікації (Додаток 1) або рахунку-фактури та накладної (п. 3.1 Договору).
Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунки за Обладнання здійснюються шляхом перерахування позивачем передоплати на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 728 000,00 грн. Залишок вартості Обладнання та монтажу, а саме 30 333,33 грн. сплачуються відповідачу після монтажу обладнання та налаштування автоматики.
Позивач зазначив та надав докази, що на виконання умов Договору 30.04.2025 відповідно до платіжної інструкції № 14632 від 30.04.2025 сплатив на поточний рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 728 000,00 грн.
Термін виконання зобов`язань відповідачем з поставки та монтажу обладнання настав 07.10.2025.
13.11.2025 на адресу позивача надійшов лист від відповідача (б/н від 13.11.2025), згідно якого відповідач повідомив про настання непередбачуваних обставин, а саме звільнення працівників підприємства через виконання ними військового обов`язку та перенесення кінцевого терміну поставки обладнання на 13.01.2026.
Відповідно до п. 9.6 Договору зміни до Договору можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору.
Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу в разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін (п. 9.7 Договору).
В розділі Х Договору Сторони погодили підписувати документи, що виникають і складаються у зв`язку з виконанням умов Договору та відповідно надавати такі документи іншій стороні Договору, в електронному вигляді, через систему електронного документообігу з використанням онлайн-сервісу електронного документообігу М.Е.Doс, надалі «Сервіс» та електронного цифрового підпису (ЕЦП)/кваліфікованого електронного підпису (КЕП) (п. 10.16 Договору).
Крім того, відповідно до п. 10.17 Договору Сторони погодили, що всі невід`ємні частини Договору (додатки, додаткові угоди) та документи на виконання цього Договору повинні складатися Сторонами в електронному вигляді та підписуватися уповноваженими представниками Сторін за допомогою ЕЦП/КЕП із дотриманням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги» та інших застосовних нормативно-правових актів.
Однак, Сторони будь-яких змін до Договору, зокрема шляхом укладання додаткових угод, не вносили.
Станом на 19.01.2026 поставка та монтаж обладнання відповідачем не здійснено.
Відповідно до п. 4.3.2 Договору у випадку не поставлення Постачальником Обладнання у строки передбачені Договором, Постачальник зобов`язується протягом 5-ти календарних днів повернути Постачальнику грошові кошти передоплати за Обладнання в повному обсязі.
Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача претензію (вих. 01/01/2025 від 20.01.2026) щодо повернення грошових коштів передоплати у строк п`ять календарних днів з дня отримання претензії.
Позивачем зазначає, що через систему електронного документообігу від відповідача отримано відповідь на претензію (вих. № б/н від 28 січня 2026), в якій відповідач посилаючись на обставини, що унеможливили належне та своєчасне виконання ним зобов`язань по Договору, надав пропозиції щодо досудового врегулювання спору, а саме, укласти додаткову угоду в якій погодити графік повернення грошових коштів з розрахунку по 45 000 грн. помісячно, з лютого 2026 по травень 2027 року.
Позивач, розглянувши пропозицію відповідача, та враховуючи, що даний Договір укладався в умовах воєнного стану, відхилив пропозицію відповідача щодо розстрочення повернення грошових коштів передплати в термін до травня 2027 року.
4 лютого 2026 року позивачем на адресу відповідача засобами електронного документообігу та засобами Укрпошти була направлена претензія (повторно) (вих.02/02/2025 від 02.02.2026), однак залишена без задоволення. 
Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку не поставка Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим Договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання за цим Договором.
Враховуючи, що відповідачем не поставлено позивачу Обладнання, вартість якого передплачена позивачем на суму 728 000,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача відповідні передплачені кошти у сумі 728 000,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 40 %, що складає 291 200 грн. 
Відповідач в ході розгляду спору у судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. 
При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. 
Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. 
У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. 
Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 663 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, із реалізацією покупцем його права на повернення передоплати за договором, правочин, що витікає з цього договору, припиняється та виникає нове грошове зобов`язання. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 925/125/14.
Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17.
Визначене ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару (певної партії товару) і виникає нове грошове зобов`язання.
Згідно зі ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 
Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. 
Враховуючи, що позивач своєчасно та у відповідності до умов Договору здійснив попередню оплату товару на суму 728 000,00 грн., однак, відповідачем у порушення договірних зобов`язань замовлений та передплачений товар не був поставлений та змонтований у визначені Договором терміни, відповідач є таким, що порушив договірні зобов`язання, що надає позивачу право на односторонню відмову від зобов`язання.
Виходячи з аналізу положень ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання з передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Відтак, у позивача, в силу положень ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати. Тому позовна вимога про стягнення 728 000,00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню.
Відповідна позиція також ґрунтується на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, що у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку не поставка Постачальником Обладнання Покупцю у строки, передбачені цим Договором, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 40 % від вартості Обладнання за цим Договором.
Враховуючи, що відповідачем не поставлено позивачу Обладнання, вартість якого передплачена позивачем на суму 728 000,00 грн., вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 40 %, що складає 291 200 грн., відповідає вимогам законодавства та домовленостям сторін.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 291 200 грн. штрафу є правомірною і обґрунтованою, відповідачем не заперечена та не спростована, тому підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі, оскільки саме його неправильні дії спричинили подання позову.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Як визначено ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу відповідає критеріям реальності, обґрунтованості та співмірності адвокатських витрат, тому у відповідності до приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягають адвокатські витрати в сумі 20 000,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІА ГЛОБАЛ» (55609, Миколаївська область, Новобузький район, селище Станційне, вул. Вокзальна, 15, кв. 4, код ЄДРПОУ 44385540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Кріейт» (08053, Київська область, Фастівський район, с. Козичанка, вул. Вишнева, 1, код ЄДРПОУ 41912071) 728 000,00 грн. боргу, 291 200,00 грн. штрафних санкцій, 15 288,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін