Справа № 688/43/26
Провадження 2/681/393/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого - судді Іллюка С.В., 
за участі секретаря судових засідань – Козюк Т.Р., 
представника відповідача – адвокатки Возної Ж.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м. Полонному цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі – Банк) звернулося до суду з позовом (а.с. 2-4) до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1002170568201 від 16.11.2023 у розмірі 115740,67 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.11.2023 Банк на підставі кредитного договору №1002170568201 видав відповідачці кредит у сумі 100000,00 грн. Представник позивача вказує, що Банк виконав свої зобов`язання та перерахував кредитні кошти, однак відповідачка свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати обумовлених платежів виконувала неналежним чином, допускаючи тривале прострочення. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.10.2025 заборгованість відповідачки складає 115740,67 грн, з яких 66895,66 грн заборгованість за кредитом, 8,41 грн заборгованість за процентами, 48836,60 грн заборгованість за комісією. 
Позивач 28.10.2025 направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання про дострокове повернення коштів, однак у наданий тридцятиденний строк заборгованість погашена не була.
Представник відповідачки Возна Ж.А. подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 56-59), в якому повністю заперечує проти заявлених вимог. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка розуміла, ознайомилася та погодилася з умовами та правилами банківських послуг в публічних пропозиціях, підписуючи заяву про приєднання. Вказує, що підписання паспорта споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит, посилаючись на практику Верховного Суду. Крім того, наголошує на неправомірності нарахування комісії в сумі 48836,60 грн, оскільки банк не надав переліку додаткових та супутніх послуг, а надання інформації про стан рахунку за законом є безоплатним. Відповідачка вважає умови щодо комісії нікчемними, а суму 17940,00 грн, яку вона фактично сплатила і яку банк самостійно зарахував як погашення комісії, просить зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту, зменшивши загальну суму боргу.
Представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 
Представник відповідача – адвокатка Возна Ж.А., у судовому засіданні підтримала доводи, які зазначені у відзиві та просила відмовити у позові.
2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
05.01.2026 позовна заява надійшла до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області (а.с. 1). 
08.01.2026 ухвалою вказаного суду справу за підсудністю скеровано до Полонського районного суду Хмельницької області (а.с. 39). 
03.03.2026 судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 48).
04.05.2026 від представника відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 56-59).
Ухвалою суду від 20.05.2026 за клопотанням представника відповідача суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 68).
Підготовче судове засідання у справі закрито ухвалою суду від 21.07.2026 (а.с. 81). 
3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
На підставі досліджених доказів суд встановив такі фактичні обставини.
16.11.2023 АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит шляхом підписання Заяви № 1002170568201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 9-11). Згідно з умовами цієї Заяви відповідачці надано Споживчий кредит на загальні цілі у сумі 100000,00 грн, строком на 24 місяці, процентна ставка 0,010% річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Документ підписаний власноруч ОСОБА_1 .
Також 16.11.2023 між сторонами підписано Додаток № 1 до Заяви № 1002170568201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який має назву Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 10, зворот - 11). Зі змісту вказаного документа встановлено, що сторони погодили погашення кредиту за ануїтетною схемою, тобто рівними платежами протягом 24 місяців. Період здійснення платежів визначено з 16.12.2023 по 16.11.2025. Відповідно до Графіка платежів, розмір щомісячного платежу становить 7157,10 грн, а останній платіж становить 7156,99 грн. Вказаним Графіком чітко деталізовано структуру кожного платежу за відповідний розрахунковий період, до якого включено: суму погашення основного боргу (тіла кредиту), проценти за користування кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яку встановлено у фіксованому розмірі 2990,00 грн кожного місяця. У підсумковому рядку Графіка платежів визначено загальні суми витрат за договором за весь період кредитування: загальна сума кредиту становить 100000,00 грн, загальна сума процентів становить 10,29 грн, а загальна сума нарахованої комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 71760,00 грн. При цьому загальна вартість кредиту для споживача визначена у розмірі 171770,29 грн, а реальна річна процентна ставка становить 76,9132 відсотка. Цей додаток містить власноручний підпис відповідачки, датований 16.11.2023, що підтверджує її ознайомлення із наведеними банком розрахунками та графіком погашення платежів. 
Крім того, 16.11.2023 відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредит на загальні цілі (а.с. 11, зворот). Зі змісту цього документа встановлено, що перед укладенням кредитного договору банк надав споживачу інформацію про основні умови кредитування. Зокрема, у Паспорті споживчого кредиту визначено суму в розмірі 100000,00 грн, строк кредитування 24 місяці, мету отримання кредиту - загальні споживчі цілі, а також спосіб надання коштів шляхом безготівкового переказу. У розділі щодо інформації про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту зазначено фіксовану процентну ставку 0,010 % річних та платежі за додаткові і супутні послуги кредитодавця, до яких віднесено щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2,99 %. Згідно з Паспортом споживчого кредиту, схема повернення кредиту є ануїтетною, тобто рівними платежами, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 171770,29 грн, а реальна річна процентна ставка становить 76,9132 %. Паспорт містить власноручний підпис відповідачки, датований 16.11.2023, яким вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту до укладення договору.
Фактичне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання грошових коштів підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Зокрема, згідно з копією платіжної інструкції про видачу кредиту від 16.11.2023 (а.с. 22, зворот), Банком перераховано кредитні кошти в розмірі 100000,00 грн на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я відповідача, як це і було погоджено сторонами в умовах Заяви на приєднання до Договору. 
Крім того, факт зарахування вказаної кредитної суми на рахунок відповідачки та подальше фактичне використання нею цих коштів на власні потреби додатково підтверджується випискою про рух коштів на особовому рахунку за період дії договору (а.с. 24, зворот – 26). Зі змісту цієї виписки встановлено безпосередній рух коштів, а саме надходження суми кредиту в повному обсязі в розмірі 100000,00 грн та послідовні видаткові операції, здійснені самою відповідачкою, що беззаперечно доводить факт реального отримання нею предмета позики та повністю підтверджує належне виконання банком своїх обов`язків з видачі кредиту. 
З розрахунку заборгованості (а.с. 23-24) та виписок по особовому рахунку за період дії договору встановлено, що відповідачка здійснювала платежі з погашення кредиту, однак допускала порушення строків. Станом на 30.10.2025 заборгованість становить 115740,67 грн, з яких 66895,66 грн борг за кредитом, 8,41 грн за процентами, 48836,60 грн за комісією. Також встановлено, що з внесених відповідачкою коштів сума у розмірі 17940,00 грн направлена Банком на погашення комісії.
28.10.2025 Банком на адресу відповідачки направлено письмову вимогу № КНО-44.2.2/1345 про дострокове повернення заборгованості. Відправлення вимоги підтверджено списком від 12.11.2025 (а.с. 20). 
Відповідачка ідентифікована Банком на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_3 (а.с. 12-13). Ці документи завірені нею власноручно, що підтверджено написами на кожному з них. 
4.Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. 
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Оцінюючи доводи представника відповідачки, викладені у відзиві на позов, суд відхиляє їх у частині невизнання факту укладення кредитного договору з огляду на наступне.
Аргумент відповідачки щодо того, що матеріали справи не містять доказів ознайомлення та згоди з публічними пропозиціями банку, повністю спростовується підписаною нею Заявою № 1002170568201 від 16.11.2023. У тексті вказаної Заяви міститься пряме застереження про те, що клієнт беззастережно підтверджує прийняття Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. Підписавши Заяву власноруч, відповідачка, у відповідності до ст. 634, 207 ЦК України, приєдналася до запропонованих умов та виявила волю на настання відповідних правових наслідків. 
Твердження сторони відповідача, з посиланням на правову позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловлену у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит, є правильним. Проте, в цьому випадку договір укладено не лише шляхом підписання паспорта кредиту, а саме шляхом підписання Заяви про приєднання, яка містить всі істотні умови кредитування (суму, строк, проценти), та Додатка № 1 (Графіка платежів), що в сукупності з Публічною пропозицією становить цілісний кредитний договір. Сам факт отримання кредитних коштів відповідачкою не заперечується, що додатково свідчить про фактичне виконання умов договору та схвалення його умов конклюдентними діями. 
Щодо доводів відзиву в частині неправомірності стягнення комісії за обслуговування кредиту в сумі 48836,60 грн, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 статті 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування тощо. Отже, закон передбачає право банку встановлювати комісію. 
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, надає виписку з рахунку. Згідно із ч. 5 ст. 12 цього Закону умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності вказаним Законом, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. 
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. До таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно. Банк не надав доказів наявності таких послуг і погодження їх зі споживачем, за таких обставин положення договору щодо обов`язку сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1-2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. 
Як встановлено судом, ані в Заяві на приєднання до Договору від 16.11.2023, ані в Паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку об`єктивних додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, пов`язаних з обслуговуванням кредитної заборгованості, за які банком встановлена щомісячна комісія у розмірі 2,99%. Банк не довів наявності таких послуг та факту їх реального надання відповідачці, окрім послуг, які за законом надаються безоплатно. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що положення кредитного договору в частині визначення комісійних платежів є несправедливими та нікчемними. 
Таким чином, позов у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією в розмірі 48836,60 грн задоволенню не підлягає.
Доводи представника відповідачки про необхідність врахування сплачених сум комісії в рахунок погашення тіла кредиту є обґрунтованими. Судом з розрахунків встановлено, що відповідачка здійснила платежі на загальну суму 17940,00 грн, які банк безпідставно зарахував як комісію. Оскільки зобов`язання зі сплати комісії відсутнє, вказані суми мають бути перераховані та зараховані при стягненні основної суми заборгованості за кредитом.
Тому розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 48955,66 грн, що складається із заявленого основного боргу 66895,66 грн за вирахуванням 17940,00 грн безпідставно зарахованої комісії. Заборгованість за процентами підлягає стягненню у заявленому розмірі 8,41 грн. Загальна сума до стягнення становить 48964,07 грн, в задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.
5. Розподіл судових витрат. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1024,79 грн (48964,07 грн / 115740,67 грн х 2422,40 грн).
Керуючись наведеним, статтями 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 352, 354, 355 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
Позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №1002170568201 від 16.11.2023 в сумі 48964 (сорок вісім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 07 коп., яка складається з 48955 грн 66 коп. основного боргу та 8 грн 41 коп. боргу за відсотками.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» витрати на оплату судового збору в розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн 79 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, поштовий індекс 04070.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 10.09.2026. 
Суддя            Сергій ІЛЛЮК