ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2811/26 	
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Костюкевича С.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач 2) в якому просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо взяття на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.10.2025 №265 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати пункт 6 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2025р. №1263-ОС «По особовому складу» щодо зараховання у списки військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 та пункт 6 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2025 №1267 ОС «По особовому складу» щодо призначення солдата ОСОБА_1 на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметником третього відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) відомості про його непридатність до військової служби. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за результатами проходження військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , свідоцтва про хворобу якої від 24.09.1992 №127, був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Представник позивача зазначає, що, незважаючи на виключення позивача з військового обліку, у жовтні 2025 року його було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де без його згоди проведено повторний медичний огляд військово-лікарською комісією, за результатами якого визнано придатним до військової служби. У подальшому наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до в/ч НОМЕР_1 , де його зараховано до списків особового складу.
Представник позивача вважає, що факт виключення позивача з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби виключав можливість його повторного взяття на військовий облік, проходження військово-лікарської комісії та призову на військову службу під час мобілізації, а тому просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_1 позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють призов громадян на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог законодавства. Під час перевірки військово-облікових документів позивача 13.10.2025 підстав для надання йому відстрочки або звільнення від призову не було встановлено, у зв`язку із чим його направлено на проходження військово-лікарської комісії. За результатами медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, після чого його призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_3 . Представник відповідача також зазначив, що доводи позивача про виключення його з військового обліку не відповідають дійсності, оскільки, за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач з 04.11.1992 перебував на військовому обліку, а відомості про його виключення з військового обліку відсутні. Крім того, у 2014 році позивачу вручалося мобілізаційне розпорядження, а у 2024 році він уточнив свої військово-облікові дані, чим фактично підтвердив перебування на військовому обліку.
З огляду на викладене представник відповідача вважає, що призов позивача на військову службу під час мобілізації здійснено відповідно до вимог законодавства, а підстав для задоволення позову немає.
У відзиві на позовну заяву від 19.05.2026 відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що зарахування позивача до списків особового складу та його призначення на посаду здійснені на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_5 у порядку, визначеному Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим позивач набув статусу військовослужбовця, а дії командування вчинені в межах наданих законом повноважень. 
Також відповідач зазначає, що доводи позивача щодо непридатності до військової служби не підтверджені належними доказами, оскільки висновки військово-лікарської комісії свідчать про його придатність до військової служби, а підстави для звільнення за станом здоров`я у встановленому законом порядку відсутні. Факт неприбуття позивача з відпустки у визначений строк підтверджений матеріалами службового розслідування та не свідчить про протиправність дій військової частини.
Інших заяв чи клопотань по суті справи від сторін до суду не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) у період з 17.06.1992 по 02.11.1992.
02.11.1992 позивача було звільнено з військової частини НОМЕР_2 на підставі Свідоцтва про хворобу № 127 від 24.09.1992, виданого військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до статей 85 «а», 92 «б» Розкладу хвороб і фізичних недоліків, затвердженого наказом Міністерства оборони СРСР від 1987 року № 260, позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Зазначене Свідоцтво про хворобу затверджено головою 14-ї військово-лікарської комісії 13.10.1992.
Крім того, у військовому квитку серії НОМЕР_4 на сторінці 3 міститься запис про звільнення ОСОБА_1 зі строкової військової служби військової частини НОМЕР_2 . Цим же записом позивача зобов`язано прибути 03.11.1992 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для взяття на військовий облік.
14.10.2025 року позивача ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого 23.10.2025 року його у примусовому порядку направлено на проходження військово-лікарської комісії. За результатами проведеного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 позивача визнано придатним до військової служби, що відображено у картці обстеження та медичного огляду від 23.10.2025 №10570. При цьому позивач зазначає, що повного медичного обстеження він не проходив, з висновком ВЛК належним чином ознайомлений не був.
На підставі зазначених обставин наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2025 №265 позивача було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_1 . Надалі, згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_5 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.10.2025 №1263-ОС, позивача зараховано до списків особового складу з 16.10.2025 року, а наказом від 18.10.2025 №1267-ОС призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії.
15.02.2026 року позивачем подано рапорт про звільнення з військової служби та виключення з військового обліку на підставі пп. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», посилаючись на стан здоров`я та Свідоцтво про хворобу №127 від 24.09.1992 року. У відповідь 23.02.2026 року начальником НОМЕР_5 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України повідомлено про відсутність звернення позивача щодо звільнення, у зв`язку з чим рішення про його звільнення не приймалося.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі по тексту - Закон №3543-ХІІ; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
За приписами ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі по тексту - Закон №2232-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ч.9 цієї статті щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За приписами ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній станом на 07.12.2022) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України:
1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України): приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць; звільнені зі служби у військовому резерві, які не виконали обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів, не проходили строкову військову службу та не досягли 27-річного віку;
2) на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітники Служби судової охорони, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі;
3) на військовий облік резервістів: які зараховані в особливий період на службу у військовому оперативному резерві; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.
Згідно з ч.ч. 3-6 ст.37 Закону №2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).
Зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:
1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України): які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України; які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; які виконали обов`язки служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів;
2) з військового обліку військовозобов`язаних: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України;
3) з військового обліку резервістів: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на нове місце проживання; які прийняті на службу до Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, податкової міліції, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Статтею 37 Закону №2232-XII від 25.03.1992 в редакції на час визнання позивача непридатним до військової служби (24.09.1992) було передбачено, що усі військовослужбовці які служили за призовом, після повернення до місця проживання, зобов`язані у триденний строк прибути до районних військових комісаріатів. Зняттю з військового обліку підлягають громадяни, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби із зняттям з військового обліку. 
А частиною 6 статті 37 цього Закону №2232-XII в редакції на час взяття позивача на військовий облік (15.10.2025) теж передбачає, що виключенню з військового обліку підлягають особи визнані непридатними до військової служби. У громадянина, якого виключено з військового обліку військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться данні про виключення з військового обліку. 
Крім того згідно з пунктами 14-3, 14-5  діючого на даний час Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 з наступними змінами передбачено, що громадяни України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які не перебувають на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім випадків, коли такі громадяни не беруться на такий облік відповідно до законодавства), беруться на такий облік на підставі відомостей, отриманих Міноборони шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів «Трембіта» відповідно до статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» за зареєстрованим їх місцем проживання відповідними ТЦК та СП.
З дослідженого судом Свідоцтва про хворобу №127 від 24.09.1992, виданого лікарсько-військовою комісією в/ч НОМЕР_2 , де позивач проходив військову службу з 17.06.1992 по 02.11.1992, вбачається, що воно містить висновок про непридатність ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 85 «а», 92 «б» Розкладу хвороб і фізичних недоліків (наказ МО СРСР 1987 року №260). 
Крім того, у дослідженому військовому квитку серії НОМЕР_4 на сторінці 3 міститься запис про звільнення позивача зі строкової військової служби від 02.11.1992 з в/ч НОМЕР_2 із зобов`язанням прибути 03.11.1992 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для постановки на військовий облік.
Однак стороною позивача докази прибуття ОСОБА_1 03.11.1992 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для зняття (виключення) з військового обліку за станом здоров`я не надано, що підтверджується відсутністю відповідного запису у військовому квитку.
За таких обставин суд вважає, що правові підстави, які б перешкоджали проведенню щодо позивача 23.10.2025 ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_7 із прийняттям висновку про його придатність до військової служби, а також виданню начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 наказу від 15.10.2025 №265 про призов позивача на військову службу під час мобілізації з направленням до в/ч НОМЕР_1 , відсутні.
Відтак, позивач, як особа, визнана непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягав зняттю (виключенню) з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що мав бути зроблений відповідний запис у військовий квиток. Водночас, матеріали справи не містять доказів внесення такого запису ІНФОРМАЦІЯ_9 чи будь-яким іншим ІНФОРМАЦІЯ_10 ).
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувані наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.10.2025 №265 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу та направлення до в/ч НОМЕР_1 , накази командира в/ч НОМЕР_1 від 17.10.2025 №1263-ОС «По особовому складу» та від 18.10.2025 №1267-ОС «По особовому складу» в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини та призначення на посаду, прийняті відповідачами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.
Зважаючи на викладене позовні вимоги про зобов`язання військової частини звільнити зі списків та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до ЄДРПВВ (Оберіг) відповідних відомостей, до задоволення теж не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами по справі, як суб`єктом владних повноважень дії та рішення яких оскаржуються, належним чином доведено правомірність таких дій та прийняття рішень.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_11 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич