Провадження № 1-кп/742/440/26 
Єдиний унікальний № 742/1860/26 

ВИРОК
іменем України
28 липня 2026 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді  ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання   ОСОБА_2 , прокурора  ОСОБА_3 , обвинуваченої  ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026275420000089 та №12026275420000156 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Прилуки Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одружену, не працюючу, раніше судиму 01 березня 2024 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.2 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 12 днів. Строк обчислюється з 12.12.2023. Звільнена з Качанівської виправної колонії Харківської області №54 24.12.2025 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи засудженою вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 12 днів у період непогашеної судимості за вказаним вироком суду на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та вчинила новий умисний злочин за наступних обставин. 
15.03.2026 близько 14-00 год., точно часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , помітила в останньої планшетний комп?ютер марки «Grelander» моделі «Т40» з оперативною пам?яттю 12 Gb в комплектації з клавіатурою, комп?ютерною мишкою та чохлом, в заводській упаковці, після чого у неї виник умисел на заволодіння вказаним планшетним комп?ютером потерпілої ОСОБА_5 у шахрайський спосіб.
Того ж дня, близько 15-00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, під приводом створення собі резюме для подальшого працевлаштування ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_5 належний їй планшетний комп?ютер марки «Grelander» моделі «Т40» з оперативною пам?яттю 12 Gb в комплектації з клавіатурою, комп?ютерною мишкою та чохлом, в заводській упаковці, вартістю згідно висновком експерта N?CE-19/125-26/3721-ТВ від 26.03.2026 року 5489,00 грн., не маючи наміру повертати його.
Потерпіла ОСОБА_5 , не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , передала останній свій планшетний комп?ютер марки «Grelander» моделі «Т40» у заводській упаковці вартістю 5489,00 грн. для створення нею резюме з метою подальшого працевлаштування, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно доводячи свій злочинний намір до кінця, утримуючи при собі планшетний комп?ютер марки «Grelander» моделі «Т40» з оперативною пам?яттю 12 Gb в комплектації з клавіатурою, комп?ютерною мишкою та чохлом, в заводській упаковці, покинула місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися даним планшетним комп?ютером, та, у подальшому, реалізувала його, продавши наглядно знайомому чоловікові чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 5489,00 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 на початку червня 2026 року (точної дати та часу не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та подальше зберігання без мети збуту наркотичних засобів, перебуваючи на узбіччі дороги біля дерева неподалік будинку N? 2 по вул.Піщаній у місті Прилуки Чернігівської області, зірвала дикорослу рослину коноплі, яку сприймаючи як наркотичний засіб, перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно придбала наркотичний засіб.
В подальшому ОСОБА_4 за місцем свого проживання висушила та частково подрібнила за допомогою підручних засобів рослину коноплі, чим виготовила наркотичний засіб. Виготовлений наркотичний засіб помістила до поліетиленового зіп-пакету і зберігала в будинку за місцем свого проживання, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала за необхідне, для досягнення своєї протиправної мети щодо незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У подальшому, 19 червня 2026 року близько 17 години 20 хвилин неподалік будинку N? 2 по вул. Піщаній у місті Прилуки Чернігівської області ОСОБА_4 зупинили працівники поліції, в ході спілкування з якими вона повідомила, що має при собі заборонений в обігу наркотичний засіб. Після чого, 19 червня 2026 в період часу з 17 години 50 хвилин по 17 годину 59 хвилин в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу вищевказаного будинку за вищезазначеною адресою, ОСОБА_4 дістала із своєї поясної сумки поліетиленовий зіп-пакет з вмістом рослинної речовини зеленого кольору і добровільно видала працівникам поліції, яку було вилучено та запаковано до спеціального пакету НПТУ PSP2167860.
Відповідно до висновку експерта N? CE-19/125-26/7881-НЗПРАП від 29.06.2026, надана на експертизу речовина рослинного походження, є наркотичним засобом обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 51,4 г..
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даних кримінальних правопорушень. Щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати, запевняючи про недопущення подібного в майбутньому.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Згідно письмової заяви просила не викликати її на судовий розгляд справи за фактом заволодіння належного їй планшетного комп`ютера. Претензій матеріального та морального характеру не має, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі. З цивільним позовом звертатись не бажає. У винесенні вироку покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3ст. 349 КПК Українив судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доказаною, і її дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, та за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно дост.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є за ч.1 ст.309 КК України кримінальним проступком, за ч.2 ст.190 КК України нетяжким злочином, вчинила їх умисно, особу винної та її позицію до вчиненого, яка за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідок КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 30.03.2026 за №175, на обліку не перебуває і за медичною допомогою не зверталася, згідно довідок КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» та КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 27.03.2026 за №77 та від 22.06.2026 за №173, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася, з вищою освітою, одружену, не працюючу, раніше судиму 01 березня 2024 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.2 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 12 днів. Строк обчислюється з 12.12.2023. Звільнена з Качанівської виправної колонії Харківської області №54 24.12.2025 по відбуттю строку покарання, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі у межах санкцій даних статей, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі.
При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора, який вважає що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, та позицію потерпілої, яка з приводу призначення покарання поклалась на розсуд суду, вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 є можливим застосувати статтю 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винної, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
По матеріалам кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.
Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченої в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно неї запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.
Керуючись ст.ст.349,370-371,374,395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, КК України, та призначити їй покарання:
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
-за ч.1 ст.309 КК Україниу виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджена протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.
Стягнути із засудженої  ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню 3262 грн. 54 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
- поліетиленовий зі-пакет із вмістом речовини зеленого кольору, котрий було вилучено та поміщено до спец.пакету НПУ PSP2167860 – знищити;
- наркотичний засіб- канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, що становить 51,4 г, яку поміщено до пакету експертної служби Уукраїни МВС 6100798 –знищити.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_6