"24" липня 2026 р. Справа № 370/855/26 
Провадження № 2/370/476/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 рік с-ще Макарів
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Мінасян Я.А.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду с-ще Макарів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 668974 від 20.03.2020 року, витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що 20.03.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Відповідач) за допомогою ІТС було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 668974 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, штрафи та пені (у разі наявності) та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 4 900,00 грн. (п. 1.2 Договору). Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору Товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку Клієнта № НОМЕР_1 , зазначену ним в Особистому кабінеті, що підтверджується листом про перерахування коштів (транзакція № 51369008 через платіжний сервіс iPay.ua від 20.03.2020 року о 11:00:02). Згідно з п. 9.8 Кредитного договору цей Договір укладається в електронній формі. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором (унікального алфавітно-цифрового коду K249), який сформовано та направлено Клієнту на номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.У порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами Кредитного договору, на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів у Відповідача утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 16 772,70 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 900,00 грн.; заборгованість за процентами - 11 172,00 грн.; заборгованість за пенею - 700,70 грн. 16.11.2020 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № ККЛУ-16112020. Згідно з вказаним Договором та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 668974 від 20.03.2020 року, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників (рядок № 5830) та Актом приймання-передачі від 16.11.2020 року.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також вказаною ухвалою суду було задоволено клопотання Позивача та витребувано у АТ «Отп Банк» (код ЄДРПОУ 21685166) інформацію про те, чи була успішною транзакція, здійснена 20.03.2020 року в сумі 4 900,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_1 , та чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією. 
На виконання вимог суду від АТ «Отп Банк» надійшла офіційна відповідь - лист № 68-3-23-23/-БТ від 20.07.2026 року (вх. № ЕП-2308/26 від 21.07.2026 р.), у якій банком-емітентом чітко прописано та підтверджено наступне: Банківська картка № НОМЕР_1 дійсно випускалась на ім`я Клієнта - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) та була відкрита до карткового рахунку № НОМЕР_4 у валюті UAH. Стосовно підтвердження факту перерахування коштів банк офіційно зазначив, що дійсно 20.03.2020 року на картковий рахунок Клієнта було зарахування переказу у сумі 4 900,00 грн. Таким чином, надана банком інформація повністю та беззаперечно підтверджує факт належного виконання Первісним кредитором своїх зобов`язань із надання кредитних коштів Відповідачу в повному обсязі, що разом із відсутністю будь-яких платежів з боку боржника є підставою для задоволення позовних вимог.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову зазначено, про розгляд справи без участі представика позивача. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялися Відповідачу за належною адресою його реєстрації, верифікованою за запитом суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (АДРЕСА_1), рекомендованим листом із повідомленням про вручення (номер відправлення R 06719 754477 2).
Вказане рекомендоване поштове повідомлення повернулося на адресу Макарівського районного суду Київської області (із штрих-кодом повернення R 06811 0552452) не врученим Відповідачу у зв`язку з відміткою оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, а оскільки він не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності та давши оцінку зібраним у справі доказам, зокрема електронним логам підписання договору одноразовим ідентифікатором K249, підтвердженню платіжної системи iPay.ua щодо транзакції № 51369008, а також офіційній відповіді АТ «ОТП БАНК» № 68-3-23-23/-БТ від 20.07.2026 року про успішне зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Забезпечуючи принципи законності та обґрунтованості судового рішення, суд керується положеннями процесуального законодавства України щодо збирання, оцінки та належності доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частинами 5 та 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 20.03.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 668974 на суму 4 900,00 грн. Строк кредитування: 30 днів (до 19.04.2020 року). Тип процентної ставки - фіксована. Кошти кредиту надавалися Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 . Даний договір Відповідач підписав в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (унікального алфавітно-цифрового коду K249), надісланого на його верифікований номер мобільного телефону НОМЕР_2 , що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Графіка платежів (Додатка №1 до Кредитного договору № 668974 від 20.03.2020 року), сума кредиту становить 4 900,00 грн., сума нарахованих процентів за базовий (стандартний) строк користування кредитом - 2 793,00 грн., разом до сплати станом на 19.04.2020 року - 7 693,00 грн. Перерахування кредитних коштів Клієнту успішно здійснено через сертифікований платіжний сервіс iPay.ua (ТОВ «Універсальні платіжні рішення», транзакція №51369008 від 20.03.2020 року о 11:00:02), що також офіційно підтверджено АТ «Отп банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів.
Згідно з підписаним Відповідавчем Паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит відповідно до ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»): тип кредиту - кредит; Сума - 4 900,00 грн.; Строк кредитування - 30 днів; Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; Стандартна процентна ставка - 693,50% річних (1,90% в день); Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 7 693,00 грн.
Штрафні санкції (відповідальність за порушення умов): відповідно до п. 7.4 та п. 7.5 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту передбачено нарахування пені та штрафів із загальним договірним обмеженням їх суми на рівні 50% від розміру кредиту (що становить максимум 2 450,00 грн.). На основі поденного розрахунку заборгованості, нарахування санкцій Кредитором було зупинено, і фактичний розмір заявленої до стягнення пені за період прострочення становить 700,70 грн.
Успішність електронної ідентифікації Відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі підтверджується Довідкою про ідентифікацію від 20.03.2020 року, згідно з якою Відповідач підтвердив свою волю на укладення правочину шляхом введення одноразового ідентифікатора (унікального алфавітно-цифрового коду K249), надісланого на його верифікований номер мобільного телефону НОМЕР_2 .
Переказ суми Кредиту здійснювався Товариством через сертифікований платіжний сервіс iPay.ua (ТОВ «Універсальні платіжні рішення»), відповідно до договору № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. За дорученням ТОВ «Лінеура Україна» було успішно здійснено переказ коштів: 20.03.2020 року о 11:00:02 на суму 4 900,00 грн., маска платіжної карти НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 51369008, з призначенням платежу: «Зарахування 4900 грн на карту НОМЕР_1 ». Факт успішності цієї транзакції та беззаперечного зарахування вказаних коштів на рахунок Відповідача також офіційно підтверджено АТ «Отп Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів.
Відповідно до детального Розрахунку заборгованості, Відповідач неналежно виконував умови Кредитного договору, ухиляючись від повернення отриманих коштів та сплати відсотків за користування ними, не здійснивши жодного платежу. Станом на день фіксації боргу перед відступленням права вимоги, загальна заборгованість ОСОБА_1 склала 16 772,70 грн., з яких: 4 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11 172,00 грн. - заборгованість за процентами, 700,70 грн. - заборгованість за пенею.
16.11.2020 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № ККЛУ-16112020. Згідно з умовами вказаного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 668974 від 20.03.2020 року, що підтверджується підписаними сторонами Витягом з Реєстру боржників (рядок № 5830) та Актом приймання-передачі від 16.11.2020 року.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників (рядок № 5830), що є Додатком № 1 до Договору факторингу № ККЛУ-16112020 від 16.11.2020 року, ТОА «ФК «Кредит-Капітал» набуло законного права грошової вимоги до Відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 16 772,70 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 900,00 грн., заборгованість за процентами - 11 172,00 грн., заборгованість за пенею - 700,70 грн.
На виконання вимог процесуального законодавства щодо досудового врегулювання спору, 09.03.2026 року за вих. № 20231825 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило на адресу реєстрації та проживання ОСОБА_1 офіційну Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка була проігнорована Відповідачем, а кошти в добровільному порядку повернуті не були.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, випливають із належним чином укладеного договору, умови якого згідно зі ст. 629 ЦК України є обовязковими для виконання сторонами. При цьому суд також враховує, що Відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за Кредитним договором № 668974 від 20.03.2020 року в добровільному порядку, як і не надано доказів про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до ст. 617 ЦК України.
Щодо позовних вимог у частині стягнення пені в розмірі 700,70 грн., суд дійшов висновку про повну відмову в їх задоволенні з огляду на таке.
Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 700,70 грн., яка, згідно з наданим поденним розрахунком заборгованості, була нарахована Відповідачу за порушення строків повернення кредиту в період з 01.05.2020 року по 13.05.2020 року.
Проте суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася та є чинною на момент розгляду справи.
З метою захисту прав громадян у фінансовій сфері під час дії воєнного стану, Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 року (який набрав чинності 17.03.2022 року). Цим Законом пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено імперативною нормою такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі прострочення виконання зобов`язань за таким договором звільняється від обов`язку сплачувати кредитору пеню, штраф та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, неналежне виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Штрафи, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, неналежне виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитором».
Зазначені норми законодавства, введені з початком воєнного періоду, мають вищу юридичну силу порівняно з умовами Кредитного договору (зокрема пунктами 7.4, 7.5 договору щодо відповідальності за прострочення) та носять імперативний характер, що повністю виключає можливість примусового стягнення неустойки в судовому порядку під час дії воєнного стану. Оскільки державою запроваджено абсолютний мораторій на стягнення пені та штрафів за споживчими кредитами у воєнний період, будь-які вимоги фінансових установ у цій частині є безпідставними. 
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з Відповідача пені в сумі 700,70 грн. задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.
Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною Позивача надано: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; копію Ордера на надання правничої (правової) допомоги Серія ВС № 1381377 від 02.07.2025 року; копію Довіреності на представника Ломідзе Д.В. від 14.07.2024 року; копію Акту наданих послуг правової (правничої) допомоги № 949 від 09 березня 2026 року на суму 8 000,00 грн. щодо Боржника ОСОБА_1 ; копію Детального опису наданих послуг від 09.03.2026 року до вказаного Акту.
Дослідивши надані документи та оцінивши їх у сукупності, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлений Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. є надмірним та не відповідає критеріям співмірності.
При визначенні обґрунтованого розміру гонорару адвоката суд враховує, що дана цивільна справа є малозначною, має незначну складність, правова позиція Позивача є типовою (шаблонною) для спорів про стягнення мікрокредитних заборгованостей, а розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судових засідань. Підготовка позовної заяви та формування додатків у даній категорії справ не потребували значного обсягу аналітичної чи дослідницької роботи з боку адвокатів АО «Апологет».
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі її витрати на адвоката, якщо помітить у поведінці сторони чи її адвоката ознаки зловживання або якщо заявлена сума витрат є очевидно неспівмірною зі складністю справи та обсягом проведених робіт.
За таких обставин, враховуючи фактично витрачений час, розгляд справи без участі сторін, а також вимоги розумності та правової визначеності, суд дійшов висновку, що заявлені витрати підлягають частковому задоволенню, а справедливим та співмірним розміром відшкодування витрат на професійну правову допомогу, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, є сума 3 000,00 грн. В іншій частині вимог щодо стягнення правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн. - слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час подання позову через підсистему «Електронний суд» було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Загальний розмір заявлених позовних вимог становив 16 772,70 грн., з яких судом визнано обґрунтованими та задоволено вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків на загальну суму 16 072,00 грн., що становить 95,82% від початкової ціни позову. У задоволенні вимоги про стягнення пені в розмірі 700,70 грн. Позивачу було відмовлено. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 2 551,17 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 17 копійок).
Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 207, 514, 526, 530, 612, 626, 628, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» код ЄДРПОУ: 35234236; рахунок IBAN: НОМЕР_5 в АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 668974 від 20.03.2020 року на загальну суму 16 072,00 грн. (шістнадцять тисяч сімдесят дві) гривні 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 900,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 11 172,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 551,17 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня) 17 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 24.07.2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, 28 корпус, 4 поверх, м. Львів, 79029, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.О. Бізяєва