П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 522/9857/25-Е

Перша інстанція: суддя Ярема Х.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Терлецького Д.С., 
суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., 
при секретарі судового засідання Бродецькій Т.В.,
за участі: представника Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Хорунжої В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:
Рух і обставини справи
05.05.2025р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, у якому просив скасувати постанову серії ОДП №1204161 від 28.04.2025р. про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова винесена за фактом зупинки, стоянки транспортного засобу на тротуарі. Проте належний позивачу транспортний засіб був припаркований з дотриманням вимог п. 15.10 ПДР, а саме на краю тротуару, який прилягає до газону, що відділяє тротуар від проїжджої частини, а для руху пішоходів залишається майже три метри.
Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради правом на подачу відзиву не скористався.
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 25 травня 2026р. задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .
Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлених обставин у справі, просить скасувати оскаржуване судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив без руху апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ухвалою від 13.07.2026р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд поновив Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради строк на апеляційне оскарження, відкрив апеляційне провадження у справі, зупинив дію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2026р. та витребував матеріали справи в суді першої інстанції ухвалою від 29.07.2026р.
Матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 03.08.2026р.
З 03 серпня 2026р. по 28 серпня 2026р. судді, які входять до колегії суддів, що розглядає цю справу, перебували у щорічній відпустці.
П`ятий апеляційний адміністративний суд призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні ухвалою від 31.08.2026р.

Обставини справи
Згідно з постановою інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 28.04.2025р. серії ОДП №1204161 ОСОБА_1 , власника автомобіля BYD SONG ЕV PLUS, номерний знак НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення пункту 15.10 «в» ПДР за частиною першою статті 122 КУпАП, а саме за стоянку на тротуарі (не на краю) за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, 22.
Фотофіксація порушення (4 фотографії) розміщена на веб-сайті в мережі Інтернет за адресою http://carparking.omr.gov.ua, з яких вбачається, що автомобіль BYD SONG ЕV PLUS н/з НОМЕР_1 розміщений на тротуарі, між стіною будинку та відведеним місцем для зелених насаджень, яке розділяє тротуар на дві половини посередині (а.с.65-66).
Вважаючи протиправним притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Оцінка суду першої інстанції
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов таких висновків. 
Не надано доказів, що за зазначеною в постанові адресою м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/2 отримано дозвіл на розміщення схеми організації паркування транспортних засобів, погоджених уповноваженою особою або відповідним органом.
Доказів, що на цій ділянці тротуару після паркування там автомобіля, для руху пішоходів залишилось менше 2 м теж не надано, а візуально вільна частина тротуару є ширшою ніж 2 м.
З сайту https://carparking.omr.gov.ua вбачається, що фотофіксація порушення зупинки транспортним засобом проведена інспектором з паркування в проміжку часу 11:43 год., що не є підтвердженням стоянки (більше 5 хв.) транспортного засобу на тротуарі.
Порушення позивачем пункту 15.10 «в» ПДР суду не доведено, а отже, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги
Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (далі – скаржник) на обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що факт порушення позивачем правил стоянки транспортного засобу належним чином зафіксований, а притягнення до адміністративної відповідальності здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Скаржник твердить, що транспортний засіб позивача був розташований не на краю тротуару, як того вимагає пункт 15.10 ПДР, тому хибним є висновок суду про необхідність здійснення замірів відстані.
У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції посилається на м. Одеса, вул. Французький бульвар, 66/2, хоча оскаржена постанова стосується події за адресою м. Одеса, вул. Ніжинська, 22.

Позиція позивача на заявлену апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , належно повідомлений про розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993р. №3353-XII, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - ПДР).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3 ПДР).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 15.1 ПДР).
Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (пункт 15.1 ПДР).
За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (пункт 15.2 ПДР).
У пункті 15.10 ПДР визначені випадки, коли стоянка забороняється. Так, згідно з підпунктом «в» пункту 15.10 ПДР забороняється стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами..
У матеріалах справи містяться фотофіксація транспортного засобу BYD SONG ЕV PLUS, номерний знак НОМЕР_1 , яка здійснена інспектором з паркування (а.с. 65-66).
Матеріали фотофіксації розміщені на офіційній веб-сторінці Одеської міської ради «Перевірка правил порушень зупинки та стоянки» (https://carparking.omr.gov.ua/protocol/). Позивач, використовуючи реквізити оскаржуваної постанови та державний номерний знак транспортного засобу, мав можливість ознайомитись з цими матеріалами.
Як встановив суд першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, 28.04.2025р. об 11:50:06 інспектор з паркування Петулько А.Ю. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1204161 (а.с. 7).
У постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1204161 зазначені такі відомості: особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Одеська обл., Приморський, м. Одеса, вул. Ніжинська, 22, кв. 18; транспортний засіб (марка, модель, номерний знак): BYD SONG ЕV PLUS, ВІ4554YD; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 28.04.2025р. о 11:42:59 в м. Одеса, на вул. Ніжинська, 22 водій транспортного засобу BYD SONG ЕV PLUS, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на тротуарі (не на краю); частина статті, стаття КУпАП; пункт поруш. норм. акту: ч. 1 ст. 122, п. 15.10 в ПДР; прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: штраф 340,00 гривень. У пункті 9 постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1204161 вказані відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію SM-T225.
Суд у складі колегії суддів вказує, що порушень щодо змісту та повноти внесених відомостей оскаржувана постанова не містить.
Водночас стосовно події адміністративного правопорушення суд у складі колегії суддів зазначає таке.
Згідно з підпунктом «в» пункту 15.10 ПДР забороняється стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Така заборона враховує ту обставину, що тротуар є елементом дороги, призначеним для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном (пункт 1.10 ПДР).
Газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування (пункт 1.10 ПДР)
Водночас в підпункті «в» пункту 15.10 ПДР визначене виключення з загального правила, яке включає три складники: (1) на тротуарі дозволяється стоянка легкових автомобілів та мотоциклів, які (2) можуть бути поставлені на краю тротуарів, (3) де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Для того щоб стоянка транспортного засобу на тротуарі відповідала виключенню, яке визначене у підпункті «в» пункту 15.10 ПДР одночасно повинні бути дотримані усі три умови. Отже, у разі не дотримання бодай однієї з умов стоянка вважатиметься порушенням підпункту «в» пункту 15.10 ПДР.
Суд першої інстанції вірно вказав на обов`язковій наявності одночасно всіх трьох складників для того щоб стоянка транспортного засобу на тротуарі підпадала під виключення в підпункті «в» пункту 15.10. ПДР.
Суд у складі колегії суддів вважає за необхідне вказати на державні будівельні норми України «ВУЛИЦІ ТА ДОРОГИ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ» ДБН В.2.3-5:2018 зі зміною №1 (далі ДБН В.2.3-5:2018).
Так, відповідно до пункту 3.3. ДБН В.2.3-5:2018 елементи вулиці чи дороги – це одна чи декілька проїзних частин, технологічні та перехідно-швидкісні смуги, тротуари, узбіччя (у разі відкритої системи водовідведення), пішохідні та велосипедні доріжки, трамвайні колії, смуги зелених насаджень, центральні розділювальні смуги між проїзними частинами зустрічних напрямків руху, розділювальні смуги між основною проїзною частиною і місцевими (бічними) проїздами, між проїзними частинами і тротуарами, укоси насипів і виїмок, підпірні стінки, шумозахисні споруди, зупинки маршрутного транспорту, розміщені в межах червоних ліній тимчасові автостоянки, штучні споруди, підземно-наземні інженерні комунікації, технічні засоби організації дорожнього руху тощо.
Бордюр – це бортові камені, які відокремлюють проїзну частину вулиці від тротуару, а також тротуар від газонів, клумб тощо. Висота бордюру відстань від покриття проїзної частини вулиці (дороги) до верхньої площини бордюру (пункт 3.5 ДБН В.2.3-5:2018).
Пішохідна зона тротуару – це ділянка тротуару, яка призначена для безперешкодного пересування пішоходів, осіб на кріслах колісних, осіб які рухаються на немоторизованих засобах пересування (пункт 3.9 ДБН В.2.3-5:2018).
Залежно від призначення та ширини вулиць і доріг, інтенсивності руху транспорту та пішоходів, а також транспортно-планувальних рішень може застосовуватись однорядне насадження дерев у лунках на тротуарі, рядове насадження дерев на газонних смугах уздовж проїзної частини (однорядне і багаторядне), суміщене рядове насадження дерев із груповим та рядовим насадженням чагарнику, суміщене рядове насадження дерев із груповим і одиничним насадженням дерев і кущів, бульвари, сквери, палісадники, зелений живопліт (абзац другий пункту 11.1 ДБН В.2.3-5:2018).
Мінімальна горизонтальна відстань між краєм тротуару, паркової або велосипедної доріжки до осі стовбура дерева з діаметром крони до 4 м з гідно з таблицею 11.1. ДБН В.2.3-5:2018 має становить 0,7 м.
За результатом аналізу наведених приписів ПДР включно з визначеннями тротуару і газону та ДБН В.2.3-5:2018 суд у складі колегії суддів зазначає, що розташування транспортного засобу на тротуарі поза однорядним насадженням дерев у лунках на тротуарі, які знаходяться на мінімальній горизонтальній відстані 0,7м до краю тротуару, унеможливлює висновок, що транспортний засіб розташований на краю тротуару.
На фотографіях, які засвідчують порушення ПДР, наявні відмітки про дату, час та географічні координати зйомки. На фотографіях на тротуарі поза однорядним насадженням дерев на тротуарі, які знаходяться на мінімальній горизонтальній відстані 0,7м до краю тротуару, зафіксований транспортний засіб BYD SONG ЕV PLUS, номерний знак НОМЕР_1 .
За таких обставин доводи скаржника та висновки суду першої інстанції щодо того, що транспортний засіб здійснив стоянку на краю тротуару спростовуються матеріалами фотофіксації, оскільки тротуар є елементом дороги, призначеним для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.
Суд у складі колегії суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу, а не стоянку. 
Суд у складі колегії суддів зазначає, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1204161, винесеній об 11:50:06, вказані час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, а саме: 28.04.2025р. об 11:42:59.
Також суд у складі колегії суддів вказує, що зупинка транспортного засобу здійснюється для посадки/висадки пасажирів або ж завантаження/розвантаження багажу. Натомість з матеріалів фотофіксації не вбачається знаходження поряд з транспортним засобом водія, пасажирів, багажу. Чернієнко О.В. у позовній заяві також твердив, що його автомобіль припаркований на тротуарі з іншого краю від будівлі для руху пішоходів на відстані більше ніж 2 метра 80 см. 
Отже, посадова особа скаржника, за наявної та належно доведеної події адміністративного правопорушення, правомірно склала постанову серії ОДП №1204161 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Ураховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового – про відмову у задоволені вказаних позовних вимог.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на результати апеляційного перегляду відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат у цій справі не підлягає зміні.
Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-283-1, 284-286 КАС України, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – задовольнити.
Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26.05.2026р. у справі №522/9857/25-Е скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Д.С. Терлецький

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.О. Димерлій