Провадження № 2/748/532/26	

Єдиний унікальний № 748/4245/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря  Самбур Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
В С Т А Н О В И В :
29.12.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний су д надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»:
1) сума заборгованості за Кредитним договором № 8423318 в розмірі 28 210,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 400,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 12 810,00 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами;
2) понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмір 2 422,40 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1 514,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 8423318 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000,00 грн, строком на 360 днів, тобто з 26.10.2024 р. до 21.10.2025 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % в день за зниженою процентною ставкою та 1 % за стандартною процентною ставкою в день. Крім того, 17.10.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 17102025 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором № 8423318 про надання споживчого кредиту від 26.10.2024 р. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.10.2025 р. утворилась заборгованість за договором в розмірі 28 210,00 грн, з яких: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 400,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12 810,00 грн заборгованість за пенею, штрафами.
Ухвалою судді від 08.01.2026 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подала. Крім того, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 26.10.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 8423318 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7 000,00 грн, строком на 360 днів, тобто з 26.10.2024 р. до 21.10.2025 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % в день за зниженою процентною ставкою та 1 % за стандартною процентною ставкою в день (а.с.6-15). Договір містить: Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 8423318 від 26.10.2024 р. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.15 зворот-16), Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.17-18). Зазначений договір, додаток до нього та паспорт споживчого кредиту відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало повністю та надало йому 26.10.2024 р. кредит в сумі 7 000,00 грн шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (банк-еквайр АТ «ПУМБ»), що підтверджується довідкою від 21.10.2025 р. вих. № 20251021-43.2, виданої ТОВ «Пейтек» (а.с.25).
Згідно із розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 8423318 від 26.10.2024 р. за період із 26.10.2024 р. по 16.10.2025 р. (включно), встановлено, що заборгованість відповідача станом на 16.10.2025 р. складається з: 7 000,00 грн – основний борг на початок дня, 21,00 грн – проценти за зниженою ставкою, 14 700,00 грн – проценти за стандартною ставкою, 14 000,00 грн – штраф, 0,00 грн – пеня. Також встановлено, що відповідач частково сплачував борг у загальній сумі 7 511,00 грн, з яких: 6 321,00 грн – оплата процентів, 1 190,00 грн – оплата штрафів. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що загальна заборгованість відповідача становить 28 210,00 грн (а.с.26-33).
17.10.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 17102025 (а.с.34-38 зворот), відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Перехід права вимоги від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» підтверджується Актом прийому-передачі Боржників № 2 за Договором факторингу № 17102025 від 17.102025 р. (а.с.39) та платіжною інструкцією № 157 від 17.10.2025 р., з якої вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало АТ «Райффайзен Банк» суму у розмірі 5 004 294,13 грн за оплату за Договором відступлення прав вимоги № 114/2-78-F від 17.07.2025 р., без ПДВ (а.с.40).
Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 17.10.2025 р. до договору факторингу № 17102025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимог до відповідача за договором № 8423318 про надання споживчого кредиту від 26.10.2024 р. у загальному розмірі 28 210,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 7 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 8 400,00 грн, сума заборгованості за пенею, штрафами – 12 810,00 грн. Кількість дні прострочення виконання кредитних зобов`язань 206 днів (а.с.41).
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача договором № 8423318 від 26.10.2024 р.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим станом на 16.10.2025 р. утворилась заборгованість за договором, яка складається з: 7 000,00 грн – основний борг на початок дня, 21,00 грн – проценти за зниженою ставкою, 14 700,00 грн – проценти за стандартною ставкою, 14 000,00 грн – штраф, 0,00 грн – пеня. Також встановлено, що відповідач частково сплачував борг у загальній сумі 7 511,00 грн, з яких: 6 321,00 грн – оплата процентів, 1 190,00 грн – оплата штрафів. Так, заборгованість відповідача становить 28 210,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 8 400,00 грн (14 721,00 грн – 6 321,00 грн) – сума заборгованості за відсотками, 12 810,00 грн (14 000,00 грн – 1 190,00 грн) – сума заборгованості за пенею, штрафами.
З розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось за відсотковою ставкою з розрахунку 0,01 % в день від суми кредиту та 1 % в день від суми кредиту за період з 26.10.2024 р. до 23.06.2025 р., тобто відповідно до умов кредитного договору та в межі строку кредитування. При цьому, в розрахунку враховані грошові кошти, сплачені відповідачем, в рахунок часткового погашення відсотків за користування кредитом та штрафу. Отже, розрахунок заборгованості в зазначеній часті є математично правильним.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Щодо правомірності стягнення штрафу/пені в розмірі 12 810,00 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на дату укладення договору (26.10.2024 р. ) та строк його дії в період дії в Україні воєнного стану, нарахування штрафу/пені суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу/пені в розмірі 12 810,00 грн не підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором та законом зобов`язання ні перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», ні перед новим кредитором позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість, а також те, що суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача штрафу та пені у розмірі 12 810,00 грн (14 000,00 грн – 1 190,00 грн), нарахованих у період дії воєнного стану, сплачена відповідачем сума у розмірі 1 190,00 грн, яку позивач зарахував у рахунок погашення штрафних санкцій, підлягає зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. Таким чином, заборгованість за процентами становить 7 210,00 грн (14 721,00 грн – 6 321,00 грн – 1 190,00 грн), а не 8 400,00 грн (14 721,00 грн – 6 321,00 грн), як просить стягнути позивач. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 000,00 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7 210,00 грн, а всього 14 210,00 грн.
Що стосується розподілу судових витрат між сторонами, то суд вирішив це наступним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 150605 від 19.12.2025 р., встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 28 210,00 грн. Судом стягнуто 14 210,00 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 50,37 % ((14 210,00 грн х 100 %) : 28 210,00 грн). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 220,16 грн ((2 422,40 грн х 50,37 %) : 100 %).
Оскільки жодних доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1 514,00 грн позивачем не надано, у їх стягненні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 140, 141, 258, 259, 263 265, 268, 279-282,354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити: IBAN № НОМЕР_2 у Акціонерному товаристві «ТАСкомбанк») до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 8423318 в розмірі 14 210 (чотирнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок, з яких:
- сума заборгованості за основною сумою боргу 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок;
- сума заборгованості за відсотками 7 210 (сім тисяч двісті десять) гривень 00 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» судові витрат у вигляді судового збору у розмірі 1 220 (одна тисяча двісті двадцять) гривень 16 копійок.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        В.О. Кухта