ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. Справа№ 910/13219/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Тищенко О.В. 

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 03.06.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе"
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 (повний текст складено 12.02.2025)
у справі № 910/13219/25(суддя –Усатенко І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе"
про стягнення 2 252 104, 04 грн,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “С-Транс Авто” (надалі – позивач, ТОВ “С-Транс Авто”) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост Капітал Активе” (надалі – відповідач, скаржник, ТОВ “Рост Капітал Активе”) про стягнення 2 252 104,04 грн, з яких 1 318 574,11 грн – інфляційне збільшення боргу, 334 620,90 грн – 3 % річних, 589 909,03 грн – пеня.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" втрати від інфляції у розмірі 1 283 628, 14 грн, 3% річних у розмірі 248 931, 83 грн, пеню у розмірі 51 199, 80 грн, судовий збір у розмірі 19 005, 12 грн. В частині позовних вимог про стягнення втрат від інфляції у розмірі 34 945, 97 грн, 3 % річних у розмірі 85 689, 07 грн та пені у розмірі 547 709, 23 грн відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 03.03.2026 (згідно дати звернення до системи “Електронний суд”) Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" про стягнення витрат від інфляції, 3% та пені та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував позицію відповідача та не зменшив розмір нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних витрат до 10% від загальної суми.
Апелянт вказує, що строки давності щодо вимог про стягнення сум за статтею 625 Цивільного кодексу України, які не спливли на момент набрання чинності Законом № 540-ІХ (02 квітня 2020 року), продовжуються на строк дії карантину, та саме через продовження строків давності розмір нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних витрат значно перевищують розмір заборгованості, яка за першої можливості сплачується апелянтом, вважаємо що в даному випадку наявні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних витрат до 10% від загальної суми.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що судом першої інстанції не враховано майнового стану боржника не надано оцінку співмірності розміру основної заборгованості з розміром заявлених
Скаржник зазначає, що позивачем 3% річних та інфляційних витрат та пені, яка в свою чергу збільшує загальну суму боргу вдвічі та унеможливлює роботу підприємства в цілому.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.
Головуючий суддя Гончаров С.А. 22.03.2026 по 09.04.2026 перебував у відпустці. 
23.03.2026 (згідно дати звернення до системи “Електронний суд”) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026, а саме докази сплати судового збору на суму 28 507, 65 грн, що підтверджується квитанцією №22 від 20.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25. Витребувано матеріали справи №910/13219/25 у Господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 13.05.2026.
06.05.2026 (згідно дати звернення до системи “Електронний суд”) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" адвоката Мамай Артура Сергійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" адвоката Мамай Артура Сергійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 13.05.2026.
У зв`язку з оголошенням сигналу “повітряної тривоги” в місті Києві, судове засідання у справі № 910/13219/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2026 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 у судовому засіданні 03.06.2026.
27.05.2026 (згідно дати звернення до системи “Електронний суд”) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" адвоката Мамай Артура Сергійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" адвоката Мамай Артура Сергійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 03.06.2026.
02.06.2026 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку із перебуванням адвоката Бечасової Д.О. у щорічній основній відпустці тривалістю 14 календарних дні з 02.06.2026 року, вона не має можливості бути присутньою у судовому засіданні у визначений судом час, у зв`язку з чим, прошу не розглядати справу за моєї відсутності та відкласти судове засідання з розгляду справи №910/13219/25 на іншу дату.
У судове засідання, що відбулось 03.06.2026 з`явився представник позивача, надав свої пояснення щодо суті спору та просив задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах. Відповідач в судове засідання не з`явився, своїх представників не направив, про час дату та місце судового засідання повідомлені належним чином згідно інформації наявної в системі «Електронний суд».
Колегія суддів, розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду відмовляє у його задоволенні, оскільки з ордеру, на підставі якого адвокат Бечасова Д.О. здійснює представництво у справі № 910/13219/25, вбачається, що відповідний ордер виданий ним не як самозайнятою особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а юридичною особою - Адвокатським об`єднанням «АРІАДНА».
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання.
Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах (ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Таким чином, за висновками суду, її неявка не перешкоджає розгляду поданої відповідачем апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, а також з огляду на те, що відповідач був обізнаний про розгляд апеляційної скарги в Північному апеляційному господарському суді та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/21535/21 від 15.09.2022 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “С-Транс Авто” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост Капітал Активе” про стягнення 2317114,11 грн позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" (04210, місто Київ, вулиця Оболонська Набережна, будинок 1, корпус 2, приміщення 219/2, ідентифікаційний код 40351358) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (64107, Харківська обл., Лозівський р-н, місто Первомайський, вул. Бугайченка, будинок 38, кімната 31-А, ідентифікаційний код 37706791) 2178080 (два мільйони сто сімдесят вісім тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 37372 (тридцять сім тисяч триста сімдесят дві) грн. 85 коп. інфляційних втрат, 15330 (п`ятнадцять тисяч триста тридцять) грн. 40 коп. 3 % річних, 86330 (вісімдесят шість тисяч триста тридцять) грн. 86 коп. пені, 34756 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 71 коп. судового збору.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 910/21535/21 рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 залишено без змін.
Отже, рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21535/21 від 15.09.2022 набрало законної сили 21.09.2023.
01.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (далі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" (далі – орендар) був укладений Договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № А-0009/2021 (далі – Договір) за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі – техніка), а орендар зобов`язується прийняти техніку орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату за її використання.
Відповідно до п. 1.2. Договору ознаки, кількість техніки, її характеристики тощо в розрізі кожної одиниці відображаються в Додатках до цього договору.
Згідно з п. 4.1. Договору сторони домовилися, що оплата за цим Договором здійснюється орендарем в національній валюті України, в порядку, в розмірі та в строки, передбачені, в Додатках до цього Договору. 
Відповідно до п. 4.2. Договору вартість Договору визначається як загальна сума орендної плати, визначена у Додатках до цього Договору.
Уповноваженими представниками сторін підписано та скріпленого печатками Акти приймання-передачі техніки за договором: Акт приймання-передачі техніки за Додатком № 4 від 20.04.2021; Акт приймання-передачі техніки за Додатком № 9 від 25.06.2021; Акт приймання-передачі техніки за Додатком № 10 від 10.06.2021; Акт приймання-передачі техніки за Додатком № 11 від 02.07.2021; Акт приймання-передачі техніки за Додатком № 12 від 31.07.2021, відповідно до яких позивач надав відповідачу в оренду обумовлену договором техніку, чим зі свого боку виконав умови договору.
В порядку та на умовах, визначених договором, відповідач повернув техніку позивачу за Актами приймання-передачі: Акт приймання-передачі техніки від 18.05.2021 за Додатком № 4; Акт приймання-передачі техніки від 01.07.2021 за Додатком № 9; Акт приймання-передачі техніки від 01.07.2021 за Додатком № 10; Акт приймання-передачі техніки від 04.08.2021 за Додатком № 11; Акт приймання-передачі техніки від 09.08.2021 за Додатком № 12.
Матеріалами справи № 910/21535/21 підтверджено наявність у відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів у розмірі 2178080,00 грн.
Означені вище обставини були встановлені судом в рішенні Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 № 910/21535/21, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідач частково добровільно сплатив на користь позивача грошові кошти. Означені обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями: № 248422783 від 30.05.2025 на суму 130000,00 грн, № 248385483 від 30.05.2025 на суму 148000,00 грн, № 57293875SB від 01.07.2025 на суму 200000,00 грн, № 58122651SB від 04.08.2025 на суму 190000,00 грн, № 58978113SB від 05.09.2025 на суму 200000,00 грн. Загалом було сплачено 868000,00 грн. 
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання за договором № А-0009/2021 від 01.04.2021, яке було присуджено до стягнення рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 № 910/21535/21, яке набрало законної сили.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги з урахуванням своєчасно поданого відзиву та заперечень.
Так, рішення суду Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 оскаржується лише в частині відмови в задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій.
Згідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вже зазначено в постанові, приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост Капітал Активе” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “С-Транс Авто” втрати від інфляції у розмірі 1 283 628,14 грн, 3% річних у розмірі 248 931, 83 грн, пені у розмірі 51 199,80 грн.
Так, апеляційна скарга не містить доводів щодо періодів та су нарахувань задавлених судом першої інстанції.
В свою чергу за доводами скаржника, зазначений позивачем обсяг відповідальності не є розумним з огляду на непропорційність наслідкам. 
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що відповідач не зазначив, які саме суми, заявлені позивачем до стягнення він просить зменшити, а тому вірно зазначає, що втрати від інфляції та 3% річних за своєю суттю не є штрафними санкціями, а носять виключно компенсаційний характер, та не підлягають зменшенню.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Виходячи із змісту апеляційної скарги, відповідач вважає, що розмір нарахованої пені має бути зменшено в порядку ст. 551 ЦК України, з урахуванням фактичних обставин справи. 
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Так, аналіз приписів статті 551 ЦК України, зокрема, свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 914/1517/18.
Положення статті 551 ЦК України при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій є універсальними у правозастосуванні (пункт 8.26. постанови Верховного Суду від 09.03.2023 у справі № 902/317/22).
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтею 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).
В цій частині суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у cправі №910/12377/22, відповідно до якої Верховний Суд виснував про те, що, реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень статті 551 ЦК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, установлених у кожній справі, і на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК України.
В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що жодних доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України (які могли б бути підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій) відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав. Тоді як такі дії відповідача як ініціювання переговорів з позивачем; здійснення часткового погашення заборгованості – не є підставою для зменшення нарахованої пені. 
Крім того, судом першої інстанції визначено, що обґрунтованою є сума пені у розмірі 51 199,80 грн, що є значно меншою від суми заявленої позивачем (598 909,03 грн).
Водночас, до основних засад (принципів) господарського судочинства норма ч. 3 ст. 2 ГПК України відносить, зокрема, такі принципи: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 7 ГПК України), змагальність сторін (ст. 13 ГПК України) диспозитивність (ст. 14 ГПК України).
Основні засади (принципи) господарського судочинства визначені у ч. 3 ст. 2 ГПК України, до яких належать: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Таким чином, з урахуванням ненадання апелянтом та не надання доказів, які могли б стати підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог із заявлених підстав. Тоді як інші доводи апеляційної скарги фактично є частковою незгодою скаржника з рішенням суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині – не встановив. А тому порушене майнове право позивача правомірно було задоволено судом першої інстанції в розумінні ст. 4 ГПК України.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост Капітал Активе” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “С-Транс Авто” втрат від інфляції у розмірі 1 283 628,14 грн, 3% річних у розмірі 248 931, 83 грн, пені у розмірі 51 199,80 грн, а в частині позовних вимог про стягнення втрат від інфляції у розмірі 34945,97 грн, 3 % річних у розмірі 85689,07 грн та пені у розмірі 547709,23 грн відмовлено.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 – 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Активе" - залишити без задоволення
Рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі № 910/13219/25 - залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 – 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 16.07.2026

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко