КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №357/10829/25 Головуючий у І інстанції - Клепа Т.В.
апеляційне провадження №33/824/4235/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., розглянув матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на поставу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року, - 

установив:

постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Постановою судді Київського апеляційного суду від 22 червня 2026 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каракой Т.В. залишено без задоволення, постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року, залишено без змін. 
05 серпня 2026 року ОСОБА_1 направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважаю, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначаються відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення визначаються Кодексом України про адміністративні правопорушення, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Конституційний суд України у рішенні №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. 
Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. 
Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.
Положеннями ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Специфіка процесуальної діяльності при розгляді справ про адміністративне правопорушення визначає особливу процедуру оскарження рішень посадових осіб, які її здійснюють. 
Водночас право на оскарження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується встановленням у нормах КУпАП порядку і строків подачі (у деяких випадках і розгляду) скарг на рішення посадових осіб, в тому числі й судів.
У зв`язку з цим, главою 24 КУпАП передбачений інститут оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників провадження.
Так, ст. 294 КУпАП передбачена можливість перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку. 
Також вказана норма визначає процедуру оскарження судових рішень, яка в даному випадку була дотримана та реалізована ОСОБА_1 , шляхом подання 15 жовтня 2025 року, його захисником Каракой Т.В. (з якою ОСОБА_1 уклав 29 липня 2025 року договір про надання правової допомоги) апеляційної скарги на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року.
Постановою судді Київського апеляційного суду від 22 червня 2026 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каракой Т.В. залишено без задоволення, постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року залишено без змін.
За положеннями ч. 10 ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Припис частини десятої статті 294 КУпАП визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду №5-р(II)/2021 від 21 липня 2021 року.
Апеляційний суд зазначає, що обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. 
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. 
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
На даний час КУпАП надає стороні можливість оскаржити в апеляційному порядку постанову у справі про адміністративне правопорушення, що є справедливим і повністю відповідає ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції щодо права кожного, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним.
В даній справі ОСОБА_1 скористався своїм правом на перегляд апеляційним судом постанови суду першої інстанції, шляхом укладення договору про надання правової допомоги з Каракой Т.В. та подачею останньою апеляційної скарги.
Отже, національними судами України виконано положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права особи на ефективний засіб юридичного захисту.
Повторний розгляд апеляційної скарги у цій же справі нормами КУпАП не передбачений.
За таких обставин апеляційний суд повертає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення - до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько