Справа № 940/1179/26
Провадження № 2/364/582/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л.С., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін справу за позовом  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 ,
до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,
про зміну способу стягнення аліментів, -
встановив:

09.07.2026 на адресу Володарського районного суду Київської області згідно розпорядження голови Тетіївського районного суду Київської області від 06.07.2026 надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.  
Позов мотивований тим, що згідно рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь для утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти з усіх видів доходу в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 вказує, що на даний час розмір аліментів на утримання сина, який визначений судом є недостатнім в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, а матеріальне становище відповідача свідчить, що він може сплачувати аліменти в значно більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду. Тому просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2020. Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 аліменти, на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 

Ухвалою суду від 13.07.2026 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи без їх виклику в судове засідання.
Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано копію позову з додатками.
05.08.2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, де заперечує проти позову та не визнає позовні вимоги позивача, просить суд відмовити у задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. 
Відзив мотивований тим, що у нього та позивача по справі є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2020 він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.05.2020 року. Заборгованості по сплаті аліментів він не має. 
В своєму відзиві відповідач звертає увагу, що позивач використовує дані лише за І квартал 2026 року, коли відповідач одночасно отримував доходи від двох роботодавців. Згідно з Наказом №4 від 31.03.2026 року ТОВ «СТЕП БАЙ СТЕП ПЛЮС», ОСОБА_2 було звільнено з посади «Складальник радіодеталей за угодою сторін. 
Починаючи з квітня 2026 року він працює і отримує заробітну плату лише в ТОВ «ВІДЬМАК ПЛЮС», що підтверджується Довідкою №28/07/26-1 від 28.07.2026 року, що видана ТОВ «ВІДЬМАК ПЛЮС», згідно якої ОСОБА_2 працює в ТОВ «ВІДЬМАК ПЛЮС» та на момент формування цієї Довідки займає посаду «Заступник директора з виробництва».
Відповідач вказує, що за період з 01.04.2026 року по 30.06.2026 року його дохід склав 84 000,00 (вісімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок, з яких 19 320,00 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять) гривень 00 копійок було утримано, а фактична сума до виплати за вказаний період часу становила 64 680,00 (шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Таким чином, щомісячний нарахований його дохід за квітень-червень 2026 року становив 28 000,00 гривень, а сума заробітної плати, належна до виплати після утримання податків та інших обов`язкових платежів, - 21 560,00 гривень щомісячно. На підтвердження чого надав Довідку №28/07/26-1 від 28.07.2026 року, що видана ТОВ «ВІДЬМАК ПЛЮС» (а.с. 52), а також Довідкою ОК-5 від 24.07.2026 року (а.с. 53-55). 
Окрім цього відповідач вказує, що позивачем по справі не враховано витрати відповідача які він несе для забезпечення його життєвих потреб, що виражається в платі за орендоване житло, витрати на оплату житлово-комунальних послуг та інше. Також відповідач у відзиві вказує, що позивачем не надано розрахунку щомісячних потреб дитини, відомостей про фактичний обсяг витрат на її харчування, одяг, навчання, лікування, розвиток або інші потреби. Позивачем не зазначено, які саме витрати на утримання дитини збільшилися після ухвалення рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2020 року та в якому розмірі вони фактично здійснюються.
Матеріали справи також не містять доказів наявності у дитини особливих потреб, зумовлених станом здоров`я, навчанням, розвитком здібностей або іншими обставинами, які потребували б істотного збільшення обсягу її матеріального забезпечення. Однак позивачем не надано відомостей про власний матеріальний стан. Тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позивачу.

В свою чергу позивач через систему «Електронний суд» 06.08.2026 подала відповідь на відзив де вказала, що відповідачем у відзиві не доведено скрутного матеріального становища, яке б не дозволяло йому сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. Натомість, надав довідки з місця роботи, які підтверджують його працевлаштування та отримання стабільного доходу, який не є низьким. 
У відповіді на відзив позивачка вказує, що їх спільний син подорослішав і витрати на його утримання значно виросли. Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень. Втім, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останній час свідчать про те, що навіть суми 3512 гривень не достатньо для повноцінного забезпечення дитини віком 8 років. Розмір аліментів у сумі 2500,00 гривень не дозволяє їй забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу, забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприяти кращому захисту інтересів дитини. При цьому, зміна способу стягнення аліментів не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхньої спільної дитини, тому свої позовні вимоги підтримує повністю.

Сторони про слухання справи повідомленні належним чином, інших заяв до суду не надходило.
Суд дослідивши письмові докази, взявши до уваги їх позиції, які викладені у відзиві та відповіді на відзив, встановив що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджено свідоцтвом про народження серією НОМЕР_3 (а.с. 9). З відповідача на утримання сина стягуються аліменти з усіх видів доходу в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.05.2020 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що стверджено копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 23.07.2020 (а.с. 10). Відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина. 
Згідно витягу з реєстру територіальної громади Тетіївської міської територіальної громади від 01.07.2026 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_5 (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийняту резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, практику Верховного Суду, втілену у постанові від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись.
Так, за ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей державних чи приватних органів, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними і законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, з урахуванням Закону № 2475- VIII від 03 липня 2018 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» для дітей віком від 6 до 18 років встановлено 3512 гривень.
Заявлений позов стосується вимог стягувача про зміну розміру і способу стягнення аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 192 СК України.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на законодавчо закріплену в абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України можливість змінювати розмір аліментів за заявою їх одержувача шляхом зміни способу їх присудження, в поєднанні з положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою як зміну власне обсягу (розміру) аліментів, так і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.
Законодавством встановлено рівні права та обов`язки батьків щодо дитини, незалежно від перебування у шлюбі, а також обов`язок батьків утримувати дитину до повноліття. При визначенні розміру та способу стягнення аліментів суд керується принципами справедливості, добросовісності та розумності, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника, наявність у платника інших утриманців, майно та доведені витрати, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також враховує законодавчо встановлений прожитковий мінімум на дату прийняття рішення та можливість індексації твердої грошової суми аліментів, а розмір і спосіб стягнення аліментів можуть бути змінені судом за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального чи сімейного стану.
Суд проаналізувавши докази встановив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 23.07.2020 року у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, є недостатнім для утримання дитини та забезпечення їй належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, у свою чергу, тягне за собою постійне зростання витрат, зокрема з боку матері, з якою проживає дитина, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду, лікування та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.
Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином виникає дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у справі за №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.
Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають із застосуванням щомісячної індексації цього розміру, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, і не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження не може бути обмежене, адже можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не обмежується разовим здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна може включати зміну способу присудження (з твердої грошової суми на частку доходу або навпаки). Правова позиція ВСУ у справі №143цс13 від 05 лютого 2014 року підтверджує це.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як у зв`язку з необхідністю збільшення розміру аліментів, так і через бажання стягувача змінити спосіб стягнення з інших обставин.
Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері або батька, яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом.
Суд також зазначає, що розмір аліментів, визначений цим рішенням, не є незмінним. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів може бути змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача (ч. 1 ст. 192 СК України).
Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 № 3).
Встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, максимально врахувавши інтереси дітей, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, а також відповідно до моральних засад суспільства, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Суд вважає обґрунтованими вимоги про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 2500 грн на у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь позивачки.
У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення аліментів, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити. 
Змінити розмір аліментів і спосіб стягнення визначений рішенням Тетіївського райцонного суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 940/573/20. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розміру частини від усіх видів заробітку, але не манше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2026 року до досятнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,  на користь держави, судовий збір у сумі 1331(одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок: отримувач коштів – отримувач коштів ГУК уКиїв.обл/Володар.сел/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA718999980313101206000010792, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 14.09.2026.

Суддя       О. В. Ткаченко