Справа № 536/35/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року        м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салівка, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 197-1 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Встановив:
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151, площею 15,6295 га., що розташована поблизу с. Махнівка, Кременчуцького району, Полтавської області за межами населених пунктів на території Горішньоплавнівської міської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, і на підставі Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» перебуває у власности Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Вищевказана земельна ділянка відноситься за категорією до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, за цільовим призначенням «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами». Крім того, на земельну ділянка з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151 поширюється охоронна зона, а саме на площі 15,6295 гектарів знаходиться водоохоронна зона поряд з об`єктом промисловості.
Відповідно до договору оренди землі № 46/22 від 21.09.2022 вищевказана ділянка надана в оренду ТОВ «Єристівський гірничозбагачувальний комбінат» терміном на 49 років та 18.10.2022 право оренди на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано у відповідному реєстрі. 
Поряд з вищевказаною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться господарство ОСОБА_3 , де він здійснює вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, що розташовані поблизу земельної ділянки з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151 та перебувають у його власності. 
В період з весни 2025 року до 08.10.2025 (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_3 виник умисел на самовільне зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151, що розташована, поблизу с. Махнівка, Кременчуцького району, Полтавської області. Реалізуючи свій злочинний умисел на самовільне зайняття вищевказаної земельної ділянки, в період з весни 2025 року до 08.10.2025, діючи всупереч встановленим правилам щодо охорони земель, порушуючи вимоги законодавства щодо особливого порядку надання земельних ділянок у користування та оренду, достовірно знаючи, що у нього відсутні будь-які дозвільні документи на право власності, користування або оренду земельної ділянки, діючи умисно, самовільно, частково зайняв земельну ділянку з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151 та за допомогою сільськогосподарської техніки здійснював її обробіток, вирощування та збирання сільськогосподарських культур на площі 2,2184 га. Так, на весні 2025 року, використовуючи спеціалізовану техніку, ОСОБА_3 здійснив обробіток ґрунту та засіяв земельну ділянку сільськогосподарською культурою соняшник. В подальшому, 08.10.2025 ОСОБА_3 з метою обмолоту урожаю на вищевказаній ділянці, залучив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані про протиправні наміри ОСОБА_3 та те, що він не має законних підстав на обробіток земельної ділянки з кадастровим номером 5322485600:04:000:0151, котрі на договірних засадах за вказівками останнього здійснювали збір урожаю. Самовільним зайняттям земельної ділянки загальною площею 2,2184 га., яка знаходиться в межах водоохоронної зони поряд з об`єктом промисловості, ОСОБА_3 заподіяв законному володільцю - державі в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району, Полтавської області матеріальну шкоду у розмірі 239 618 гривень 15 копійок. 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 К? України, а саме самовільне зайняті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, внаслідок чого завдано значної шкоди її власнику. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3  свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що у 2025 році самовільно зайняв та обробив земельну ділянку, яка розташована поблизу с. Махнівка, Кременчуцького району, Полтавської області, знаючи, що у нього відсутні будь-які правові підстави для цього. Техніка, за допомогою якою він обробляв, а потім збирав врожай, йому не належить, власники не знали, що він її використовував на самовільно зайнятій земельній ділянці. Зазичав, що завдану шкоду він добровільно відшкодував, у скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, а відтак його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайнятя земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, внаслідок чого завдано значної шкоди її власнику.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3  є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання  ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані збитки, що підтверджується копією квитанції № 09-1558761/1 від 09.01.2026.
Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити  ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого  ОСОБА_3  можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні. 
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Пунктом 6 частини 9 статті 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.
У постанові Верховного Суду від 02.04.2026 року (справа №930/2820/24) викладено правовий висновок, що урожай, зібраний на самовільно зайнятій земельній ділянці, є майном, одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК, і підлягає конфіскації в дохід держави на підставі п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК. Така конфіскація є процесуальним вирішенням долі речових доказів, а не додатковим покаранням у розумінні ст. 59 КК, оскільки майно, одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не є власністю засудженого.
Таким чином, речові докази – сільськогосподарська культура (схожа на насіння соняшнику), загальною вагою орієнтовно 500 кг. підлягає конфіскації в дохід держави.
Також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд приходить до висновку про скасування арешту майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
Ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_3  від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3  періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі: 
сільськогосподарську культуру (схожу на насіння соняшнику), загальною вагою орієнтовно 500 кг., яка перебуває на зберіганні у  ОСОБА_3  на підставі п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК – конфіскувати в дохід держави, скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.10.2025;
зразки сільськогосподарської культури схожої на соняшник у вигляді сім`янок з оплоднем у якому знаходиться насіння вилучені до чотирьох паперових сейф-пакетів «Національна поліція України»; зразки сільськогосподарської культури схожої на насіння соняшника та поміщених до паперового сейф-пакету «Національна поліція України», які перебувають в камері збереження речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - знищити, скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.10.2025;
транспортний засіб «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні ОСОБА_6 – повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.10.2025;
комбайн зернозбиральний CASE 1680, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; заводський № НОМЕР_4 , який перебуває на зберіганні ОСОБА_7 – повернути власнику ОСОБА_7 , скасувавши арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.10.2025.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя                     ОСОБА_1