Провадження №	2/447/883/26 	
Справа №	447/709/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.07.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.
26.02.2025 представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» засобами системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 13.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №450686673 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Перед укладенням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, у якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Тобто, кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «MNV5V5B4». Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 14 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування через банк-провайдер. У подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становила 22 000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 згідно з умовами договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «Манівео» відступлено право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача, відповідно до реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022. 30.10.2023 згідно з умовами договору факторингу №30/1023-01 ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 11.07.2025 згідно з умовами договору факторингу №11/07/25-Е ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», а відповідно ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснював нарахування за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №450686673 від 13.02.2022 становить - 29 656,00 грн., яка складається з 22 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7 656,00 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Відповідач належним чином не виконував умови Договору, не сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав. Крім цього, представник позивача просить стягнути судові витрати у справі, які складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.
У позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», проти ухвалення заочного рішення не заперечили.
Крім того, разом із позовною заявою до суду подано клопотання про витребування доказів, а саме представник позивача просив витребувати докази в Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: вул. Оленівська, 23, м. Київ, 04080.
27.02.2026 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання відповідача, відповідно до якої відповідач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований у  АДРЕСА_1 , однак, 25.10.2022 знятий з реєстрації проживання.
09.03.2026 на адресу суду надійшлавідповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача із ЗМУ ДМС, згідно з якою відповідач 16.03.2020 знятий з реєстрації у АДРЕСА_2 , на ПМП у Чехію.
Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Разом із тим, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвалою суду від 10.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Крім цього, постановлено частково задоволити клопотання представника позивача про витребування доказів. А також, з огляду на відсутність можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, виклик цього відповідача постановлено здійснювати через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу ОСОБА_1 було надіслано позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» на виконання вимог ст. 43, 177 ЦПК України (а.с. 63). 
Ухвалу суду від 10.03.2026 було скеровано для виконання до АТ «Універсал Банк». АТ «Універсал Банк» отримало вищевказану ухвалу суду 10.03.2026, що стверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 71).
Відповідач не отримав копію ухвали суду від 10.03.2026, оскільки поштове відправлення, надіслане на останнє відоме місця проживання ОСОБА_1 повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 75-76).
08.04.2026 на електронну пошту суду надійшли витребувані ухвалою суду від 10.03.2026 докази, надані АТ «Універсал Банк» (а.с. 77-79).
09.04.2026 на електронну пошту суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , у якій такий просив відкласти проведення розгляду справи, надати йому час на ознайомлення з матеріалами справи та продовжити строк для написання відзиву (а.с. 80).
14.04.2026 відповідач отримав на електронну пошту, вказану ним у його вищенаведеній заяві, копію позовної заяви з додатками, що стверджується довідкою про доставку електронної відправки вкладення (а.с. 81).
02.06.2026 на електронну пошту суду надійшов відзив (а.с. 84-86). Відповідач просив поновити строк на подання відзиву, оскільки він не був ознайомлений з позовною заявою з додатками, всупереч поданою ним заявою про ознайомлення з матеріалами справи. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що у лютому 2022 року через скрутне матеріальне становище, знемогу знайти роботу у Чехії, куди виїхав на проживання, звернувся до ТОВ «МАНІВЕО» для отримання кредиту у розмірі 14 600,00 грн., які надійшли на його банківську картку. Вказав, що кредит не збільшував, не виконав покладені на нього зобов?язання, однак, намагався звернутися до первісного кредитора з проханням відстрочки виконання зобов?язання, що йому не вдалося. Про договір факторингу він не знав, сумнівається в правомірності укладення такого. Відсотки вважає нарахованими незрозуміло та поза межами строку кредитування. Просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 14 600,00 грн. за тілом кредиту, відмовити у стягненні відсотків за користування кредитом та у решті заборгованості за тілом кредиту, а також зменшити витрати на правову допомогу до 1 000,00 грн. з огляду на складність справи, а саме те, що вона не є складною, шаблонність позовної заяви, реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру.
03.06.2026 представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Сахарова О.І. засобами системи «Електронний Суд» подала відповідь на відзив (а.с. 90-106), у якому спростовувала доводи відповідача, просила задоволити позов з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Вказала, що відповідач помилково трактує момент переходу прав вимог за договорами факторингу, а саме за першим договором факторингу, помилково вважаючи, що право вимоги до відповідача перейшло у момент укладення такого 28.11.2018, а не після укладення 13.02.2022 ним договору з первісним кредитором, після підписання Реєстру прав вимог 05.05.2022. На момент включення кредитного договору №450686673 від 13.02.2022 до Реєстру прав вимог 05.05.2022, право вимоги вже існувало, не було майбутнім. Решта договорів факторингу були також укладені на законних підставах. Зазначила, що позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику щодо врегулювання спору в досудовому порядку, а факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов?язань. Проценти нараховані правомірно, відповідачем розмір таких не спростовано. Твердження відповідача щодо неотримання 7 400,00 грн. у якості другого траншу не відповідають дійсності, спростовуються наданою відповіддю з банку на виконання ухвали у частині витребування доказів. Заперечила також щодо зменшення розміру понесених витрат на правову допомогу. 
Заперечень відповідачем ОСОБА_1 подано не було.
У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися, від представника позивача у справі міститься заява щодо проведення розгляду справи за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_1 заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач не з`явився у судове засідання, від такого не надходило жодних заяв чи клопотань, у тому числі й проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв?язку, беручи до уваги тривалість розгляду справи, те, що сторонами подано відзив та відповідь на відзив, у яких такі висловили свої доводи стосовно спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Наведене узгоджується із правовою позицією, висловленою ВС у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, провадження №61-22682св19.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
13.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №450686673 (а.с. 13-18).
Відповідно до п. 1.1. договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Пунктом 2.1. Договору визначено, що Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
Кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 14 600 грн. 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернено 21.02.2022 (п. 2.3. договору).
Відповідно до п. 2.4. договору, другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими траншами, отриманими позичальником протягом всього строку дії Договору (п. 2.5. договору).
Розділом 3 регламентовано дисконтний період кредитування, пролонгацію.
Пунктом 3.1. визначено, що позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 8 (вісім) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. 
Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 3.7. договору).
Згідно з п. 3.8. длогоовру, для здійснення першої Пролонгації за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 8 днів Дисконтного періоду у розмірі 1646 грн. 88 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. 
Подовження строку Дисконтного періоду і загального строку дії Договору відбувається без зміни умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються на період продовження строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Пролонгація не є зміною істотних умов Договору і не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором (п. 3.9 договору).
У розділі 4 сторони узгодили порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами.
У п. 4.2. договору вказано, що Позичальник підтверджує що вказав в Заявці повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання Кредиту. Позичальник зобов`язується оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше ніж протягом 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.
Згідно з п. 4.6. договору, на підставі даних, зазначених у первинній Заявці, Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитодавця здійснила ідентифікацію Позичальника та формувала його Особистий кабінет.
У п 4.7. йдеться про те, що Кредитодавець в якості суб`єкта первинного фінансового моніторингу до укладення Договору та встановлення ділових відносин здійснив, зокрема, верифікацію Позичальника за допомогою Системи BankID НБУ.
Пунктом 4.10. договору безпосередньо передбачено порядок укладення цього договору.
У п. 5.1.1. вказано реквізити платіжної картки позичальника НОМЕР_1.
Згідно з п. 6.1. договору, позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Загальна сума Кредиту за Договором складається з загальної суми Траншів отриманих Позичальником протягом строку дії Договору (п. 6.3. договору).
Відповідно до п. 7.1. договору, на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 21.02.2022, а саме не пізніше ніж через 8 (вісім) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. 
Згідно з п. 7.2. договору, дата повернення Кредиту, що вказана в п. 7.1. Договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин: 7.2.1. у разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту кожен раз переносяться на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього Договору; 7.2.2. у разі якщо Позичальник продовжує користуватись Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.
У п. 8. Договору сторонами погоджено вартість послуг кредитодавця, ціну договору.
Розділом 9 договору регламентовано права та обов`язки, відповідальність сторін. 
Серед прав кредитодавця, п. 9.1.1.5., 9.1.1.6 договору передбачено, що кредитодавцеь має право без згоди Позичальника укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, Кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до Позичальника будь-якій третій особі; 9.1.1.6. у разі неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань передавати інформацію про таке прострочення третім особам, у тому числі бюро кредитних історій.
Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту у вигляді Кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим Договором, або до моменту дострокового розірвання Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання (п. 11.1. договору).
Згідно з п. 11.2. договору, позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. 
Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах передбаченим цим Договором (п. 11.3. договору).
У п. 14.1. договору сторони визначили, що невід?ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. 
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 14.2. договору).
У п. 14.10 договору позичальник підтвердив, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах.
13.02.2022 відповідач ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №450686673 від 13.02.2022, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, відповідач своїм електронним підписом підтвердив та узгодив основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія, сума / ліміт кредиту - 100 - 22 000,00 грн., строк кредитування - 1-65 днів з можливістю пролонгування, спосіб та строк надання кредиту - Цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів Позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів, мету отримання кредиту - на споживчі цілі, процентну ставку за користування кредитом - дисконтна процентна ставка: 3,65 % - 722,7 %, індивідуальна процентна ставка: 361,35 % - 722,7 %, базова процентна ставка: 722,7 %. Крім цього, у паспорті позики міститься інформація щодо реальної річної процентної ставки - 649 % та орієнтовної загальної вартості позики для позичальника. Тип процентної ставки - фіксована. (а.с. 19-20).
Договір про споживчий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено самим договором, довідкою щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «МАНІВЕО»).
У заявці на отримання грошових коштів зазначено персональні дані відповідача ОСОБА_1 (його ПІБ, фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, серію та номер паспорту, РНОКПП, адресу місця реєстрації проживання та фактичного проживання, номер банківської картки № НОМЕР_1 ), номер кредитного договору, суму кредиту та строк кредитування (а.с. 18).
З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 30), вбачається, що ОСОБА_1 акцептував оферту (підписав договір одноразовим ідентифікатором) «MNV5V5В4», відправленого позичальнику 13.02.2022 о 15:30:37 год. на номер 0966655770, який було ним введено о 15:31:13 год. 13.02.2022. Крім цього, в цій довідці міститься інформація щодо збільшення сум кредиту, а саме 13.02.2022 на суму 7 400,00 грн.
На підтвердження суми заборгованості позивачем до позову долучено копії: довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «МАНІВЕО» (а.с. 30), довідки щодо перерахування коштів (а.с. 38), письмові пояснення (а.с. 37), довідки про здійснення платежу ТОВ «Манівео» (а.с. 74), розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Манівео» (а.с. 15), розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 16), виписки з особового рахунка за кредитним договором №450686673 від 13.02.2022 ОСОБА_1 (а.с. 17).
Відповідно до копії платіжного доручення №530cd65d-eb01-4aba-8994-a58b83ba524b від 13.02.2022, ТОВ «Манівео» перерахувало на кредитний рахунок НОМЕР_1, отримувач ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , призначення платежу: «Переказ коштів згідно договору №450686673 від 13.02.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» грошові кошти у сумі 14 600, 00 грн. (а.с. 36).
Відповідно до копії платіжного доручення № 03f7347c-f55f-4d64-ad1b-b896b82e5798 від 13.02.2022, ТОВ «Манівео» перерахувало на кредитний рахунок НОМЕР_1, отримувач ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , призначення платежу: «Переказ коштів згідно договору №450686673 від 13.02.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» грошові кошти у сумі 7 400, 00 грн. (а.с. 36).
З інформації, наданої суду АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали від 10.03.2026, встановлено, що банком емітовано банківську картку № НОМЕР_3 на ім?я « ОСОБА_1 », РНОКПП НОМЕР_2 . На картковий рахунок вказаної картки у період з 13.02.2022 по 18.02.2022 було зараховано грошові кошти у сумі 14 600,00 грн. та 7 400,00 грн. Номер телефону НОМЕР_4 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком картки № НОМЕР_3 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с. 77-79).
Таким чином, ТОВ «Манівео» виконало умови договору кредитної лінії та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 22 000,00 грн. по 14 600,00 грн. та 7 400,00 грн., що підтверджується дослідженими вищевказаними доказами.
Відповідно до копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з умовами цього Договору ТОВ «Манівео» зобов?язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео» за плату на умовах, визначених цим Договором. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. 
Право вимоги у розумінні цього договору означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитним договорами, строк платежу за яким настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (а.с. 39-41).
До вказаного договору було укладено додаткові угоди №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 (а.с. 41-45), а також долучено копію акту звірки та протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з реєстром №175 від 05.05.2022 (а.с. 47).
Відповідно до копії витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022, ТОВ «Манівео» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер кредитного договору 450686673 від 13.02.2022. Заборгованість відповідача становить 26 870,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 4 870,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, 836,00 грн. - сума фінансування (а.с. 46).
Згідно з копією договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, копією платіжної інструкції, згідно з умовами цього Договору ТОВ «Таліон Плюс» зобов?язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 48-49, 50 (зворот)).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023, ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер кредитного договору 450686673 від 13.02.2022. Заборгованість відповідача становить 29 656,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 7 656,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 50).
З копії договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025, платіжних інструкцій (а.с. 56 (зворот)) вбачається, що за цим договором ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 є невід?ємною частиною Договору (а.с. 51-53).
Відповідно до витягу з реєстру боржників договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер кредитного договору 450686673 від 13.02.2022. Заборгованість відповідача становить 29 656,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 7 656,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 660,00 грн. - сума фінансування (а.с. 54-55).
Враховуючи наведене, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору отримав можливість користуватися позиченими грошовими коштами. Проте, взяті на себе зобов`язання не виконав, унаслідок чого виникла вказана заборгованість.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Оцінка суду.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір був підписаний з використанням КЕП директора ТОВ «МАНІВЕО» ОСОБА_2 та підпису одноразовим ідентифікатором, а саме відображено певну алфавітно-цифрову послідовність «MNV5V5В4», введену позичальником ОСОБА_1 із входом в ІТС первісного кредитора, що чітко вбачається з долучених до позовної заяви доказів.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, права вимоги за договором кредитної лінії №450686673 від 13.02.2022 відповідачем із первісним кредитором ТОВ «Манівео» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», з останнього до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Суд, дослідивши подані докази на підтвердження правомірності переходу права вимоги до боржника, встановив, що ТОВ «ФК «ЕЙС» у передбаченому законом порядку та відповідно до укладених договорів факторингу, на виконання яких підписано реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором укладеним із первісним кредитором.
У матеріалах справи міститься інформація, надана суду АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали від 10.03.2026, з якої встановлено, що банківська картка № НОМЕР_3 на ім?я « ОСОБА_1 », РНОКПП НОМЕР_2 . На картковий рахунок вказаної картки у період з 13.02.2022 по 18.02.2022 було зараховано грошові кошти у сумі 14 600,00 грн. та 7 400,00 грн. Номер телефону НОМЕР_4 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком картки № НОМЕР_3 та знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 . Крім цього, вказаний номер телефону також зазначений відповідачем у реквізитах договору, заявці на кредит.
Електронна пошта, з якої звернувся відповідач до суду та електронна пошта, вказана у реквізитах договору, заявці, також є ідентичною.
Ураховуючи те, що кредитодавцем умови укладеного договору були виконані, а позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом із процентами вчасно не повернув, виникла заборгованість за договором кредитної лінії №450686673 від 13.02.2022, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» у розмірі 26 870,80 грн., з яких: 22 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 4 870,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. Тобто, у розмірі заборгованості перед первісним кредитором ТОВ «Манівео», оскільки станом на день відступлення права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» строк кредитування закінчився.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Доводи відповідача, наведені ним у відзиві спростовуються матеріалами справи, долученими позивачем, а також отриманим судом листом з АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 10.03.2026. 
Щодо позовної вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов?язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Вказане міститься у постанові ВС від 31.01.2025 у справі №758/5917/21, провадження №61-1515св24.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц, від 06.11.2020 у справі №760/11145/18 зауважено, що суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, представником позивача подано копії: договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 57) з додатком №1 у вигляді протоколу погодження вартості послуг до вказаного договору; додаткової угоди №25770944138 від 01.09.2025 до договору надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 58), акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, що є невід?ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 59), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 60 (зворот)), довіреності (а.с. 60).
Відповідно до копії акту прийому-передачі наданих послуг (а.с. 59), позивачем за надання правничої допомоги узгоджено плату у розмірі 7 000,00 грн.
Отже, за результатами дослідження та оцінки долучених до матеріалів справи доказів щодо понесення витрат на правову допомогу у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач у відзиві заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу у заявленому позивачем розмірі, вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката є частково обґрунтованими, а саме з урахуванням співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, така вимога підлягає до задоволення частково, а саме у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд» та такий підлягає до задоволення частково, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 376,11 грн. на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 26 870,80 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 622,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 29 656,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6, 15, 205, 207, 526, 626, 627, 628, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 а користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №450686673 від 13.02.2022 у розмірі 26 870 (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 80 копійок.
Стягнути  ОСОБА_1 а судовий збір у розмірі 2 376 (дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 11 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».
Стягнути з  ОСОБА_1 а понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, 6/13, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42986956.
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя Головатий А.П.