КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року м. Київ №320/56413/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"АРТЕРІЄН" до Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ" БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"АРТЕРІЄН" з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 05.07.2024 № 11367913/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №2 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173967,37 грн; від 05.07.2024 №11367914/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» від 27.01.2022 №2 на суму 448701,75 грн, у тому числі ПДВ 74783,63 грн;
- зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393, 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8), зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 25.01.2022 № 2 ТОВ «БК «АРТЕРІЄН» на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173967,37 грн, датою її фактичного подання на реєстрацію; податкову накладну від 27.01.2022 №2 ТОВ «БК «АРТЕРІЄН» на суму 448701,75 грн, у тому числі ПДВ 74783,63 грн, датою її фактичного подання на реєстрацію.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» та ТОВ «СТАНДАРТ КОНСТРАКШН» фактично виконувалися будівельні роботи на підставі договору підряду від 01.09.2020 №01/09-ПР/20-1-ДГТ. За результатами виконання робіт та отримання оплати позивачем були складені податкові накладні від 25.01.2022 №2 та від 27.01.2022 №2 відповідно до вимог Податкового кодексу України. На підтвердження реальності господарських операцій до контролюючого органу були подані договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, платіжні доручення та інші первинні документи. Позивач вважає, що рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.07.2024 №11367913/42360282 та №11367914/42360282 є протиправними, оскільки містять лише загальне посилання на подання документів, складених із порушенням законодавства, без зазначення конкретних документів та характеру порушень. Контролюючий орган не визначив, яких саме документів не вистачає, не надав оцінки поданим документам та безпідставно послався на відповідність позивача критеріям ризиковості, хоча питання ризиковості платника регулюється іншою процедурою. У зв`язку із цим позивач просить скасувати оскаржувані рішення та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні. 
Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач, ГУ ДПС у м.Києві, у відзиві на позов зазначає про те, що рішення прийняті відповідно до вимог Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №1165 та наказу Міністерства фінансів України №520. Податкові накладні були зупинені у зв`язку з відповідністю платника критеріям ризиковості. За результатами розгляду поданих пояснень комісія встановила, що позивач подав копії документів, складених із порушенням законодавства. На думку відповідача, подані документи не підтверджують реальність господарських операцій, не дають можливості встановити фактичний рух активів та реальні зміни майнового стану платника податків. Позивач не надав повного комплексу документів, які зазвичай супроводжують відповідні господарські операції, зокрема заявок, рахунків-фактур, специфікацій, прайсів, сертифікатів та інших документів. Відповідач також зазначає, що наявність лише формально оформлених первинних документів не підтверджує фактичного здійснення господарської операції. Реєстрація податкової накладної належить до дискреційних повноважень контролюючого органу, тому вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є безпідставною. 
Відповідач, ДПС України, у відзиві підтримує правову позицію ГУ ДПС у м. Києві та вважає, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийняті у межах повноважень та відповідно до вимог Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №1165 і наказу Міністерства фінансів України №520. Відповідач зазначає, що подані позивачем документи не підтверджують реальність господарських операцій у достатньому обсязі, а тому правові підстави для реєстрації податкових накладних були відсутні. Крім того, суд не вправі підміняти дискреційні повноваження податкового органу та зобов`язувати ДПС України здійснювати реєстрацію податкових накладних. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства України, платником податку на додану вартість та здійснює господарську діяльність у сфері будівництва. 
01.09.2020 між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» (підрядник) та ТОВ «СТАНДАРТ КОНСТРАКШН» (замовник) укладено договір підряду №01/09-ПР/20-1-ДГТ, предметом якого було виконання будівельних робіт на об`єкті за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-А у Шевченківському районі м. Києва. До договору сторонами укладено значну кількість додаткових угод, договірних цін, відомостей ресурсів, графіків виконання робіт та планів фінансування, якими визначалися обсяги, вартість та порядок виконання будівельних робіт. 
На виконання умов договору позивачем були виконані будівельні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №71, №72, №73, №74, №75, №76 та №77 від 31.01.2022, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2022 року. 
Оплата виконаних робіт здійснювалася замовником, що підтверджується платіжними дорученнями №8288 та №8289 від 25.01.2022, а також №8393 та №8394 від 27.01.2022. 
Для виконання зазначених будівельних робіт позивач 17.12.2021 уклав із ТОВ «КЕЙТ КОРП» договір підряду №17/12-д25 на виконання комплексу оздоблювальних робіт на тому самому будівельному об`єкті. На підтвердження виконання субпідрядних робіт складено акти виконаних робіт, довідку про вартість виконаних робіт та здійснено оплату за відповідними платіжними дорученнями, а за операціями із субпідрядником були зареєстровані податкові накладні. 
Керуючись положеннями пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України щодо застосування касового методу оподаткування при виконанні підрядних будівельних робіт, позивач склав податкову накладну від 25.01.2022 №2 на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173 967,37 грн, та податкову накладну від 27.01.2022 №2 на суму 448 701,75 грн, у тому числі ПДВ 74 783,63 грн. Відображення зазначених господарських операцій підтверджувалося даними бухгалтерського обліку підприємства. 
Після зупинення реєстрації зазначених податкових накладних позивач 01.07.2024 подав до ГУ ДПС у м. Києві письмові пояснення та копії документів, необхідних для підтвердження здійснення господарських операцій, зокрема договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, платіжні доручення та інші первинні документи. 
Судом установлено, що після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних від 09.02.2022 №9023287355 та №9023304000 ТОВ «Будівельна компанія «Артерієн» подало до Головного управління ДПС у м. Києві письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, разом із значним обсягом документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.
У поданих поясненнях позивач зазначив, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало віднесення товариства до платників податку, які відповідають пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому позивач звернув увагу, що у квитанціях контролюючого органу не було зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, у зв`язку із чим товариством були надані всі документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, їх документальне оформлення, наявність матеріально-технічної бази, трудових ресурсів та здійснення розрахунків між контрагентами.
У поясненнях позивач детально описав зміст господарських операцій та зазначив, що між ТОВ «Будівельна компанія «Артерієн» як підрядником та ТОВ «Стандарт Констракшн» як замовником був укладений договір підряду №01/09-ПР/20-1-ДГТ від 01.09.2020 щодо виконання комплексу оздоблювальних робіт на об`єкті за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-А. На підтвердження виконання цього договору були подані всі додаткові угоди до нього, договірні ціни, відомості ресурсів, графіки виконання робіт та плани фінансування.
Також позивач повідомив, що виконані роботи оформлені актами приймання виконаних будівельних робіт №71, №72, №73, №74, №75, №76 та №77 від 31.01.2022 за січень 2022 року, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2022 року.
Крім того, позивач зазначив, що оплата за виконані роботи здійснювалася замовником шляхом перерахування грошових коштів за платіжними дорученнями №8288, №8289 від 25.01.2022, №8393 та №8394 від 27.01.2022, що відповідає касовому методу визначення податкових зобов`язань відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.
Позивач також повідомив, що для виконання будівельних робіт було залучено субпідрядника — ТОВ «Кейт Корп», з яким укладено договір підряду №17/12-Д25 від 17.12.2021. На підтвердження виконання цього договору були надані акти виконаних робіт, довідки про їх вартість та платіжні доручення щодо здійснення оплати субпідряднику.
Окремо позивач навів інформацію щодо своєї господарської діяльності, зазначивши, що товариство зареєстроване 06.08.2018, основними видами його діяльності є будівництво житлових та нежитлових будівель, штукатурні роботи, покриття підлоги та облицювання стін, малярні роботи і скління. Підприємство здійснює господарську діяльність на постійній основі, має власних працівників, орендовані офісні та складські приміщення, виробничу базу, необхідне обладнання, транспортні засоби та матеріально-технічні ресурси для виконання будівельних робіт.
Також у поясненнях наведено інформацію про наявність у товариства трудових ресурсів, штатного розпису, матеріально-технічної бази, основних засобів, транспортних засобів, офісних та складських приміщень, повідомлень за формою №20-ОПП, а також про своєчасну сплату податків і нарахування заробітної плати працівникам.
Разом із поясненнями позивач подав до контролюючого органу 66 документів, серед яких:
виписку з ЄДР; оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 «Основні засоби»; повідомлення за формою №20-ОПП; штатний розпис; податкові розрахунки щодо нарахування та виплати заробітної плати; договори оренди, суборенди офісних та складських приміщень; акти приймання-передачі приміщень; платіжні доручення щодо сплати орендної плати; договір купівлі-продажу вантажного автомобіля FIAT DOBLO та документи щодо його придбання; договір підряду №01/09-ПР/20-1-ДГТ від 01.09.2020; усі додаткові договори №1– 15, №19– 21 до нього; договірні ціни; відомості ресурсів; графіки виконання робіт; плани фінансування; акти приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; картку рахунку 361; договір субпідряду з ТОВ «Кейт Корп»; акти виконаних робіт за договором субпідряду; довідки про вартість виконаних робіт; платіжні доручення, що підтверджують проведення розрахунків між сторонами. 
За результатами розгляду поданих пояснень Комісією ГУ ДПС у м. Києві 05.07.2024 прийнято рішення №11367913/42360282 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №2 та рішення №11367914/42360282 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.01.2022 №2. Підставою відмови визначено подання платником копій документів, складених із порушенням законодавства. У графі «Додаткова інформація» зазначено, що платником не спростовано критерії ризиковості, яким він відповідає згідно з рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 10.11.2023. 
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві від 05.07.2024 №11367913/42360282 та №11367914/42360282, а також зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 25.01.2022 №2 та від 27.01.2022 №2 датою їх фактичного подання на реєстрацію. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі також ПК України) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок № 1246.
У відповідності до п.2 Порядку № 1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10 ст.201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).
Відповідно до п.14 Порядку № 1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 № 1165 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до п.1 Порядку № 1165, цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно з п.3 Порядку № 1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D= S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
Згідно з приписами п.4 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до вимог п.6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Пунктом 7 Порядку № 1165 встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з п.11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).
Додатком 4 до Порядку № 1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Контролюючим органом позивача віднесено до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку відповідно до Порядку, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11.12.2019.
У Додатку 1 до Порядку № 1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку.
Пунктом 8 зазначених Критеріїв визначено такі критерії ризиковості платника податку визначено: «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
Згідно з квитанціями, підставою для зупинення реєстрації спірних податкових накладних була відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Використовуючи своє право щодо подання додаткових документів, позивачем на адресу податкового органу було направлено відповідні пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. Крім того, додано копії первинних документів, які належно підтверджують факт наявності реалізованого товару на момент здійснення спірних господарських операцій.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до контролюючого органу для підтвердження реальності здійснення операцій було надіслані письмові пояснення разом із первинними документами.
Поряд з цим, оскаржувані рішення контролюючого органу не містять ні чіткого переліку документів, яких не було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, ні пояснень щодо неврахування наданих позивачем документів.
Суд зазначає, що враховуючи наведені вище норми, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу сумнівів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Поряд з цим, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних містять вимоги щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Отже, під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних податковим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, що не відповідає наведеним вище приписам п.6, 7 Порядку № 1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.
У спірних рішеннях підставою для відмови відповідач зазначив: надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства. Платником не спростовано критерії ризиковості, яким він відповідає згідно з рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 10.11.2023.
Поряд з цим, з матеріалів справи встановлено, що позивачем було надано копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність господарських операцій.
Разом із поясненнями позивач подав до контролюючого органу 66 документів, серед яких: виписку з ЄДР; оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 «Основні засоби»; повідомлення за формою №20-ОПП; штатний розпис; податкові розрахунки щодо нарахування та виплати заробітної плати; договори оренди, суборенди офісних та складських приміщень; акти приймання-передачі приміщень; платіжні доручення щодо сплати орендної плати; договір купівлі-продажу вантажного автомобіля FIAT DOBLO та документи щодо його придбання; договір підряду №01/09-ПР/20-1-ДГТ від 01.09.2020; усі додаткові договори №1– 15, №19– 21 до нього; договірні ціни; відомості ресурсів; графіки виконання робіт; плани фінансування; акти приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; картку рахунку 361; договір субпідряду з ТОВ «Кейт Корп»; акти виконаних робіт за договором субпідряду; довідки про вартість виконаних робіт; платіжні доручення, що підтверджують проведення розрахунків між сторонами. 
Дослідивши подані позивачем документи, суд дійшов висновку, що вони містять усі необхідні реквізити первинних документів, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зокрема, документи містять назву документа, дату його складання, найменування суб`єктів господарювання, зміст та обсяг господарських операцій, одиниці виміру, посади та підписи відповідальних осіб, що дає можливість ідентифікувати учасників господарських операцій, встановити їх зміст, обсяг, вартість та факт виконання.
Подані документи є взаємоузгодженими між собою, відображають повний ланцюг здійснення господарських операцій — від укладення договорів, забезпечення виконання робіт необхідними матеріальними, трудовими та технічними ресурсами, безпосереднього виконання робіт, оформлення їх результатів первинними документами, проведення розрахунків між сторонами та відображення відповідних операцій у бухгалтерському обліку.
Будь-яких конкретних зауважень щодо змісту поданих документів, відсутності в них обов`язкових реквізитів, їх невідповідності вимогам законодавства або ознак недостовірності контролюючим органом ані в оскаржуваних рішеннях, ані під час розгляду справи не наведено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що надані позивачем документи були достатніми для підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому висновки контролюючого органу про недостатність поданих документів є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.
При цьому, рішення про відповідність критеріям ризиковості надано не було.
Крім того, суд зауважує, що будь-які посилання податкового органу на аналіз та оцінку здійснення та реальності господарських операцій позивача з контрагентом(-ами) суд вбачає безпідставними, оскільки у даній категорії справ суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на підставі яких складено спірні податкові накладні, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України, а тому не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.
З урахуванням сталої практики Європейського Суду зазначено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).
За наведених обставин та установлених фактів, суд вважає що відповідач не дотримався принципу «належного урядування», оскільки чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів не було вказано, чим порушено право позивача на належний захист своїх інтересів.
Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у постановах від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, від 27.04.2020 у справі № 360/1050/19, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Дослідивши подані позивачем документи, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних.
У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Однак під час розгляду справи Головне управління ДПС у м. Києві, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень, а відтак, не довів правомірності останніх.
Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальне проведення господарських операцій, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 05.07.2024 № 11367913/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №2 ТОВ “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “АРТЕРІЄН” на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173967,37 грн; від 05.07.2024 №11367914/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “АРТЕРІЄН” від 27.01.2022 №2 на суму 448701,75 грн, у тому числі ПДВ 74783,63 грн. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі спірні податкові накладні датою їх фактичного подання.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246, у редакції чинній станом на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
В контексті викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. 
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6056,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві, протиправні рішення якого призвели до виникнення спірних правовідносин.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 05.07.2024 № 11367913/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.01.2022 №2 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173967,37 грн; від 05.07.2024 №11367914/42360282 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРТЕРІЄН» від 27.01.2022 №2 на суму 448701,75 грн, у тому числі ПДВ 74783,63 грн. 
Зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393, 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 25.01.2022 № 2 ТОВ «БК «АРТЕРІЄН» на суму 1 043 804,20 грн, у тому числі ПДВ 173967,37 грн, датою її фактичного подання на реєстрацію; податкову накладну від 27.01.2022 №2 ТОВ «БК «АРТЕРІЄН» на суму 448701,75 грн, у тому числі ПДВ 74783,63 грн, датою її фактичного подання на реєстрацію.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будельна компанія «АРТЕРІЄН»» (код ЄДРПОУ 42360282, 04116, м. Київ, пров.Тбіліський, буд.4) судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.