Справа № 755/34/24
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ          "23" лютого 2026 р. 
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12023100040004087 від 05.12.2023 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працевлаштованого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України, 
за участі:
прокурора     ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника    ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

Також ОСОБА_3 , систематично, умисно, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, вчиняє по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_6 , погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості.
Так, 25.05.2023 ОСОБА_3 , приблизно о 20 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 , та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
21.06.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.
Крім того, 11.08.2023 ОСОБА_3 , приблизно о 00 год. 10 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 , та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУПАП.
Також, 11.08.2023 ОСОБА_3 , приблизно о 11 год. 15 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 , та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
19.09.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.
Будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке виразилось у психологічному насильстві та вчиненні наступних дій.
Вказані дії з боку ОСОБА_3 , змусили ОСОБА_6 , звернутись до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. а саме про те, що її чоловік ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив систематично вчиняти домашнє насильство психологічного та економічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом.
Так, Так, 05.12.2023 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство ОСОБА_6 . Крім цього, вказані дії відбувались у присутності дітей, а саме, синів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Разом з цим, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, не маючи будь-якого місця роботи, проживаючи в одній квартирі з дружининою ОСОБА_6 , та користуючись емоційною залежністю останньої, перебуваючи в конфліктних сімейних відносинах, систематично умисно вчиняв відносно останньої економічне насильство, що виразилось у безоплатному користуванні комунальними послугами, задоволення побутових життєвих потреб, потреб щодо підтримання стану свого здоров?я, за кошти потерпілої, вживанні продуктів харчування, що були придбані за кошти потерпілої, а також відсутності з його боку жодної матеріальної підтримки сімейного побуту.
Вказані дії з боку ОСОБА_3 , призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді.
Відповідно до Інформаційної довідки Центру №103/42-1636 від 11.12.2023 у ОСОБА_6 , за період співпраці спостерігався знижений емоційний стан та тривожність. Ситуація домашнього насилля, а саме психологічного та фізичного, призвела до вразливості та розгубленості. Вона відчуває страх за своє життя та життя дітей через постійні конфлікти ситуації, що виникли через агресивну поведінку чоловіка. ОСОБА_6 , рекомендовано продовжити психологічні консультації.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений  ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Пояснив, з дружиною перебувають у шлюбі з 2006року, завжди були гарні відносини, він повністю забезпечує сім`ю, з 2009 року відносини зіпсувались, через житло та те що квартира не приватизована, та належить його матері, і дружина просила щоб його матір переписала на неї квартиру, матір відмовила. Зазначив, що дружина сама починає сварки перед дітьми, провокує, і постійно його б`є і він не стримується відповідає криком, та виганяє з своєї квартири, а вона не хоче йти та заперечує проти розлучення. Він сам викликає поліцію, яка на них складає протоколи. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.
Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності його позиції, також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає, що провина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні психологічного та економічного насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, примирився з потерпілою, що підтверджується її заявою, долученою в судовому засіданні.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. 
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнає його винним.
Крім того, враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства та страждання потерпілих, суд, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на один місяць, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід судом не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150(сто п`ятдесят) годин.
Покласти на  ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: