ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/9583/24 пров. № А/857/33921/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Мандзія О.П.,
суддів: Гінди О.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №380/9583/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
суддя у І інстанції – Гулкевич І.З.,
дата ухвалення рішення – 18.11.2024,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складення повного тексту рішення – не зазначено

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області №457 від 24.04.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області», в частині застосування до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення догани.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в основу наказу Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області №457 від 24.04.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області» лягло неналежне виконання обов`язків зі сторони позивача та застосування до останнього дисциплінарного стягнення, то слід зазначити, що жодна із зазначених норм за порушення службової дисципліни не містить поняття «забруднений стан зброї» (її критерії), а відтак нормативно відсутній обов`язок поліцейського проводити чищення незабрудненої зброї, однак на противагу лише наявний обов`язок зберігати та підтримувати зброю у справному і змащеному стані та підтримувати її у належному стані. Пунктом 2 розділу V «Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України» зазначено, що відповідальний за озброєння під час закріплення за поліцейським табельної вогнепальної зброї та боєприпасів видає йому картку-замісник, спорядження для відкритого чи прихованого носіння табельної вогнепальної зброї, а також приладдя для догляду за матеріальною частиною зброї, що поліцейський підтверджує підписом у картці обліку озброєння, яке закріплено за поліцейським, форму якої наведено у додатку 13 до цієї Інструкції. Відтак виходячи з наведеного відповідальна особа Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області не забезпечила належним чином Позивача приладдям для догляду за матеріальною частиною зброї, а тому Позивач не через неналежне виконання службових обов`язків (як зазначено у Наказі) міг здійснювати неналежний догляд за зброєю, а через недбале відношення до своїх службових обов`язків відповідальних осіб, які б мали таким приладдям забезпечити Позивача, як це передбачено в Інструкції. У відповідності до графіка чищення вогнепальної зброї, закріпленої за особовим складом ЛРУП №2 у Львівській області затвердженого 29.03.2024 року т.в.о. начальника Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області Дембовським О. на квітень 2024 року, відділ кримінальної поліції здійснює таку чистку з 01-08.04.2024. Як вбачається з обставин, встановлених у висновку службового розслідування від 24.04.2024, що Позивач в період часу з 03.04.2024 на 04.04.2024 знаходився на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, а з 05.04.2024 по 09.04.2024 перебував на лікарняному (медичний висновок №ЗЕНК-ТМ24-9Р7В-ЕТВТ). З врахуванням наведених обставин, Позивач у зв`язку з непередбачуваними обставинами хворобою, що являється поважною причиною та обставиною, яка унеможливлює виконання службових обов`язків, не мав фізичної змоги здійснити чищення закріпленої за ним табельної вогнепальної зброї. Дані обставини не були жодним чином взяті до уваги дисциплінарною комісією, та тим більше такі були проігноровані.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області №457 від 24.04.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області», в частині застосування до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення догани.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
Зокрема апелянт вказує на те, що службовим розслідування встановлено неналежне виконання службових обов`язків позивача, а саме не забезпечення підтримання закріпленої за ним вогнепальної зброї у належному стані, чим допустив порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), та п.1.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування»
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач проходить службу у Головному управлінні Національної поліції у Львівській на посаді оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2.
11.04.2024 на ім`я начальника Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт заступника начальника сектору моніторингу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції Ірини Кухти, про те, що 11.04.2024 нею в приміщенні кімнати зберігання зброї Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області виявлено 5 одиниць зброї, а саме пістолетів Макарова, які зберігались у забрудненому стані.
11.04.2024 за виявленими порушеннями наказом начальника Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області №406 призначено службове розслідування, за результатами якого 24.04.2024 затверджено висновок службового розслідування.
Наказом Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області за №457 від 24.04.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області» зокрема вирішено (пункт 1): за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2,10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), підпункту 2 пункту 6 розділу І «Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.02.2016 за №250/28380, пункту 3 розділу V «Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України затвердженої наказом МВС України від 11.08.2018 за №828, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2018 за №1249/32701, пунктів 1.1, 1.10 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», з урахуванням вимог абзацу п`ятого частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII(зі змінами), на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VIII (зі змінами), застосувати до оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0027253) дисциплінарне стягнення догана».
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що висновки акту службового розслідування є передчасними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга стаття 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина друга статті 11 Дисциплінарного статуту).
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно із частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Дисциплінарною комісією 24.04.2024 було складено висновок за результатами службового розслідування, у якому вказано наступне:
«Згідно наказу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 05.06.2023 №580, пістолет Макарова МС-1599-1964 р.в. закріплений за дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області Ліною Соколовою, пістолет Макарова ЛЧ-3399-1964 р.в. закріплений за оперуповноваженим сектору розшуку злочинців та зниклих громадян відділу кримінальної поліції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Андрієм Дідиком, пістолет Макарова ЕШ-4194-1963 р.в. закріплений за оперуповноваженим сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції Андрієм Березкою, пістолет Макарова ГТ-6284-1965 р.в. закріплений за інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Володимиром Цегеликом, та пістолет Макарова ГТ-1942-1963 р.в. закріплений за старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .
Окрім цього, в ході вивчення наданого до службового розслідування графіку чищення вогнепальної зброї працівниками Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області на березень 2024 року, затвердженого т.в.о начальника районного управління поліції від 28.02.2024 та зареєстрованого в підрозділі діловодства від 28.02.2024 за реєстр. №5120/40/02-24 встановлено, що планове чищення зброї працівниками відділу кримінальної поліції відбулось 04.03.2024-08.03.2024, працівниками сектору протидії домашньому насильству та сектору дільничних офіцерів поліції 11.03.2024-15.03.2024, відповідно до графіку чищення вогнепальної зброї працівниками Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області на квітень 2024 року, затвердженого т.в.о начальника районного управління поліції від 29.03.2024 та зареєстрованого в підрозділі діловодства від 29.03.2024 за реєстр. №7385/40/02-24, встановлено, що планове чищення зброї працівниками кримінальної поліції відбулось 01.04.2024-08.04.2024, працівниками сектору протидії домашньому насильству та сектору дільничних офіцерів поліції заплановано з 09.04.2024-15.04.2024.
В ході вивчення Книги видачі й приймання озброєння Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області (інв. №273 н/т від 01.01.2024) дисциплінарною комісією встановлено, що у період з 01.03.2024 по 01.04.2024 з числа працівників, за якими закріплена табельна вогнепальна зброя, котра перебувала у нечищеному вигляді, наявний запис від 14.03.2024, згідно якого старшому дільничному офіцеру поліції відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 видавалась зброя для чищення, запис від 15.03.2024, згідно якого дільничному офіцеру поліції відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенанту ОСОБА_4 видавалась зброя для чищення, а також запис від 18.03.2024, згідно якого інспекторові сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 було видано зброю для її чищення. Відтак, інших записів про отримання зброї для чищення працівниками, чия зброя виявлена у забрудненому стані, дисциплінарною комісією не встановлено.
Окрім цього, в ході вивчення Книги видачі й приймання озброєння Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області (інв. №358 н/т від 04.04.2024) дисциплінарною комісією встановлено, що у період з 01.04.2024 по 11.04.2024 з числа працівників, за яким закріплена табельна вогнепальна зброя, котра перебувала у нечищеному вигляді, наявний запис від 11.04.2024 згідно якого інспекторові сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 було видано зброю для її чищення. Відтак, інших записів про отримання зброї для чищення працівниками, чия зброя виявлена у забрудненому стані, дисциплінарною комісією не встановлено.
Під час проведення службового розслідування, з метою з`ясування обставин допущених порушень був опитаний ОСОБА_1 , який пояснив, що з приводу виявленого забруднення закріпленої за ним зброї, а саме НОМЕР_1 , що було виявлено заступником начальника сектору моніторингу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 повідомив, що згідно графіку чищення зброї працівниками ВКП Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, таке відбулося 01.04.2024 по 08.04.2024, та повідомив, що згідно графіку чергувань він 03.04.2024 заступив СОГ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та після здачі наряду, тобто 04.04.2024 в кімнаті отримання та здачі зброї самостійно проводив чищення зброї вогнепальної, яка за ним закріплена, що підтверджується відеозаписом. Після проведення її чищення, він здав зброю черговому, який її оглянув та отримав без зауважень. Окрім цього повідомив що з 05.04.2024 по 09.04.2024 перебував на лікарняному. Враховуючи вищевикладене вважає, що заступником начальника сектору моніторингу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 неналежно було оглянуто зберігання та забруднення зброї, яку він підтримує у змащеному стані постійно після здачі чергування, а також згідно графіку проводить її чищення.
Дисциплінарною комісією у службовому розслідуванні в ході вивчення наданого в межах його проведення пояснення оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , було отримано відеозапис з камери відеоспостереження, розташованої в кімнаті заряджання, розряджання та чищеної зброї Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області за 04.04.2024 відповідно до якого зафіксовано момент здачі останнім оперативному черговому Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області табельної вогнепальної зброї до кімнати зберігання зброї, однак, факту чищення капітаном поліції ОСОБА_8 під час здачі зброї не зафіксовано, що прямо суперечить наданому в межах проведення службового розслідування його поясненню.
Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що факти порушень, за якими призначено та проведено дане службове розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливим внаслідок: неналежного виконання службових обов`язків зі сторони оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , котрий всупереч вимогам пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII (зі змінами), підпункту 2 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.02.2016 за №250/28380, пункту 3 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України затвердженої наказом МВС України від 11.08.2018 за №828, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2018 за №1249/32701, пункту 1.10 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування, не забезпечив підтримання закріпленої за ним вогнепальної зброї у належному стані, чим допустив порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), та пункту 1.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».

Відповідно до вимог пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.02.2016 за № 250/28380, відповідно до якої поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний: 1) знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією; 2) забезпечити зберігання зброї і підтримувати її у справному та змащеному стані; 3) отримавши вогнепальну зброю та боєприпаси, діяти відповідно до вимог, передбачених розділами III, IV цієї Інструкції; 4) під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами; 5) здати зброю і боєприпаси до чергової частини органу (закладу, установи) поліції негайно після виконання службових обов`язків. У разі неможливості своєчасного прибуття до органу (закладу, установи) поліції повідомити про це безпосереднього керівника і далі діяти за його наказом.
Пунктом 2 розділу цієї Інструкції передбачено, що її вимоги поширюються на всіх без винятку поліцейських центрального органу управління поліції, його територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах (далі - орган поліції), державних установ (далі - установа), навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - заклад).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ІІІ цієї Інструкції, отримавши вогнепальну зброю і боєприпаси, поліцейський здійснює їх огляд та зобов`язаний, зокрема, помістити запасний магазин (магазини) до кишені кобури (спеціального спорядження, підсумку для магазинів, розвантажувального жилета).
Згідно з пунктом 1 розділу IV цієї Інструкції вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, який зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 3 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 №828, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.11.2018 за №1249/32701, табельну вогнепальну зброю, боєприпаси і спеціальні засоби видають поліцейському, який зобов`язаний підтримувати їх у належному стані.
Згідно з пунктом 10 розділу VI цієї Інструкції поліцейський, який отримав табельну вогнепальну зброю, боєприпаси та спеціальні засоби для постійного зберігання і носіння, зобов`язаний забезпечити їх збереження та постійно підтримувати в технічно справному стані.
Таким чином, беззаперечних доказів порушення позивачем відповідних норм Інструкції №70 та Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, встановлено не було.
Згідно графіку чергувань позивач 03.04.2024 заступив СОГ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та після здачі наряду, тобто 04.04.2024 в кімнаті отримання та здачі зброї самостійно проводив чищення зброї вогнепальної, яка за ним закріплена, що підтверджується відеозаписом. Після проведення її чищення, він здав зброю черговому, який її оглянув та отримав без зауважень.
Окрім цього в період з 05.04.2024 по 09.04.2024 перебував на листку непрацездатності, відповідно не виконував службових обов`язків та не міг здійснювати чищення зброї.
Пункт 9 частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту вимагає зазначення у висновку також заходів, спрямованих на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для його призначення. Проте зі змісту спірного висновку не вбачається належного викладення таких заходів. Натомість простежується лише механічний перехід від констатації незабезпечення підтримання вогнепальної зброї у належному стані, до висновку про наявність проступку та пропозиції застосувати до позивача дисциплінарного стягнення – догана. Вказане ще раз підтверджує, що службове розслідування було використане не як інструмент повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин. 
Зокрема, у висновку належно не розкрито мотив інкримінованого діяння, реальні наслідки та їх тяжкість, ступінь вини позивача, причини та умови виникнення спірної ситуації, обставини, що пом`якшують, виключають або знімають із нього звинувачення, а також не продемонстровано повноцінного аналізу пояснень позивача та інших матеріалів, які могли спростовувати висновок про наявність дисциплінарного проступку. За таких умов спірний висновок службового розслідування не може вважатися ані повним, ані об`єктивним, ані таким, що здатний слугувати належною фактичною основою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Верховний Суд послідовно наголошує, що в дисциплінарних спорах щодо поліцейських суд повинен перевіряти не загальні посилання на службові обов`язки, а реальну наявність складу дисциплінарного проступку. Так, у постанові від 22.02.2023 у справі №200/11036/20-а Верховний Суд зазначив, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер і не застосовується, якщо вина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Суд також наголосив, що під час перевірки правомірності стягнення необхідно з`ясувати, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та чи існують установлені законом підстави для його застосування. 
Аналогічну логіку Верховний Суд відтворив і у постанові від 17.11.2022 у справі №480/9492/20, у якій виходив із того, що вирішення питання про правомірність дисциплінарного стягнення потребує з`ясування саме складу дисциплінарного проступку у діях працівника поліції, а не лише формального існування інформації про певне порушення. У цьому ж рішенні Верховний Суд підкреслив значення повноти службового розслідування та необхідність встановлення причин, умов, ступеня вини, відомостей, що характеризують особу, і всіх інших істотних для кваліфікації обставин. 
Саме тому у цій справі принципово важливим є не формальне посилання відповідача на пункт 1 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пункти 2, 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту та положення посадової інструкції, а встановлення того, чи було реально доведено: незабезпечення підтримання вогнепальної зброї у належному стані та у чому полягала об`єктивна сторона порушення порядку чищення зброї і в чому виразилася його вина і завдана шкода. Саме такої перевірки вимагає практика Верховного Суду у справах №200/11036/20-а, №480/9492/20 та №520/2230/23. 
У постанові від 06.02.2025 у справі №420/17186/22 Верховний Суд детально роз`яснив, що в межах службового розслідування мають бути встановлені не лише наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку та порушення конкретних норм, а й ступінь вини кожної особи, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відомості, що характеризують поліцейського, вид і розмір шкоди, а також причини й умови, що призвели до проступку. 
Такий самий підхід простежується і у справі №200/11036/20-а, де Верховний Суд підкреслив, що службове розслідування існує не як формальність, а як процедура своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події. Отже, якщо у службовому розслідуванні не встановлено мотиву, реальних наслідків, ступеня вини, причин і умов події, ролі інших осіб, а також не надано належної оцінки поясненням поліцейського, такий висновок не може вважатися належною фактичною основою для дисциплінарного стягнення. 
Проаналізовані справи, які переглядались судом касаційної інстанції підтримують сформований висновок “про дефекти висновку службового розслідування”. Якщо спірний висновок фактично зводить усю подію до одного формального твердження про незабезпечення підтримання вогнепальної зброї у належному стані та одразу переходить до висновку про наявність дисциплінарного проступку, не розкриваючи належним чином мотив, наслідки, їх тяжкість, ступінь вини, причини та умови події, то такий підхід прямо суперечить стандартам, сформульованим Верховним Судом у справах №420/17186/22, №200/11036/20-а та №480/9492/20. 
Крім того, у постанові від 13.09.2024 у справі №160/6082/22 Верховний Суд виходив із того, що для висновку про дисциплінарний проступок підлягають оцінці, зокрема, протиправність поведінки, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між дією або бездіяльністю і наслідками. Інакше кажучи, не будь-який формальний дефект сам по собі утворює дисциплінарний проступок. 
Цей висновок особливо релевантний до спірних правовідносин, оскільки відповідач інкримінує позивачу незабезпечення підтримання вогнепальної зброї у належному стані. За логікою Верховного Суду, у такому разі мало бути встановлено не лише формальне відхилення у вигляді неналежного чищення вогнепальної зброї, а й те, у чому саме виразилася протиправність такого неналежного чищення, які негативні наслідки настали та який причинний зв`язок між використанням такої зброї і цими наслідками існує. Якщо цього не встановлено, тоді дисциплінарна конструкція зводиться до санкціонування за формальний факт неналежно чищеної зброї без доведення самого проступку. 
Таким чином, у цій справі відповідач не встановив належним чином: який саме охоронюваний порядок було порушено; у чому полягала об`єктивна сторона такого порушення; з якого моменту він вважає його завершеним; у чому полягає його вина.
Інакше кажучи, відповідач не довів не окремі другорядні деталі, а саму юридичну конструкцію інкримінованого дисциплінарного проступку. За таких умов спірний наказ ґрунтується не на встановленому у визначеному законом порядку складі дисциплінарного проступку, а на припущенні, що незабезпечення належного чищення вогнепальної зброї автоматично становить завершене порушення службової дисципліни. Такий підхід є необґрунтованим і не може бути покладений в основу дисциплінарного стягнення.
З огляду на встановлені обставини справи та приписи законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що висновки акту службового розслідування передчасними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до їх переоцінки та незгоди з ними, а отже є безпідставними.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається..
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №380/9583/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська