| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6433/26 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Ганечко О.М., Василенко Я.М.,
за участю секретаря Михайлової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної організації політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійний вимог на предмет спору - Уманська міська територіальна виборча комісія Уманського району Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень, за апеляційною скаргою Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ" на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з вимогами до Черкаської обласної організації політичної партії «ЗА МАЙБУТНЄ», Політичної партії «ЗА МАЙБУТНЄ» про: 
- забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-1 та Черкаській обласній територіальній виборчій комісії вчиняти будь-які дії, що стосуються відкликання за народною ініціативою її, як депутата Уманської міської ради, до набрання законної сили рішенням суду за відповідним позовом, зупинити дію рішення З`їзду відповідача-2 від 13.06.2026;
- визнання протиправним і скасування рішення відповідача-1 від 31.05.2026 про внесення пропозиції про відкликання її, як депутата Уманської міської ради, за народною ініціативою;
- визнання протиправним і скасування рішення З`їзду відповідача-2 від 13.06.2026 про відкликання її, як депутата Уманської ради.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року задоволено заяву про забезпечення позову частково.
Зупинено дію рішення з`їзду політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ" від 13.06.2026 № 13-XXVIII/26 щодо відкликання за народною ініціативою депутата Уманської міської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду в цій справі.
У застосуванні інших заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, Політична партія "ЗА МАЙБУТНЄ" подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Також вказано, що забезпечення позову шляхом зупинки дії рішення про відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою є прямим втручанням у внутрішню діяльність політичної партії. Вирішення питань, які є предметом цього спору, належить до внутрішньо організаційної діяльності політичної партії та є виключною компетенцією відповідного статутного органу, а тому такі питання в силу пункту 4 частини другої статті 19 КАС України не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просила залишити без змін.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство не передбачає положень відновлення правового стану особи у разі визнання порушення закону та протиправності рішень про її відкликання, як депутата місцевої ради. Тому у випадку реалізації спірного рішення відповідача відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся в цій справі, у випадку встановлення факту їх порушення буде істотно ускладненим та неможливим
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відтак, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії індивідуального акта.
Так, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Так, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України. 
Порядок відкликання депутатів місцевих рад і заміщення депутатів місцевих рад регулюється Законом №93-IV та Виборчим кодексом України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №93-IV повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі його відкликання за народною ініціативою у встановленому цим Законом порядку.
Відповідно до норм частини дев`ятої статті 38 Закону №93-IV рішення про внесення пропозиції щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою місцевою організацією політичної партії, від якої його обрано депутатом, приймається на зборах (конференції) цієї організації, які проводяться у порядку, передбаченому статутом політичної партії. Таке рішення приймається не менше ніж двома третинами голосів присутніх учасників (делегатів) зборів (конференції) (абзац перший). 
Згідно з частиною сьомою статті 41 Закону №93-IV вищий керівний орган політичної партії розглядає звернення територіальної виборчої комісії щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою чи протокол зборів (конференції) місцевої організації політичної партії, на якому прийнято рішення про внесення пропозиції щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою, та приймає рішення про відкликання такого депутата за народною ініціативою або про відмову в задоволенні цієї пропозиції.
За правилами частини дев`ятої статті 41 Закону №93-IV на підставі рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата, обраного шляхом висування місцевою організацією політичної партії, за народною ініціативою, а у разі якщо депутат був обраний шляхом самовисування, - на підставі свого рішення, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, відповідна територіальна виборча комісія зобов`язана у порядку, передбаченому Виборчим кодексом України, визнати обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації політичної партії або призначити проміжні вибори депутата у відповідному багатомандатному виборчому окрузі.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем зазначено, що у випадку відкликання її як депутата Уманської міської ради чинне законодавство не передбачає механізму відновлення за особою такого статусу, з чим погодився і суд першої інстанції. 
Поряд з цим, оцінюючи твердження щодо унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся заявник, то колегія суддів звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернувся у суд. Обґрунтування заявника базуються виключно на припущеннях.
Щодо очевидності ознак протиправності та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх якість, вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, що суперечить змісту інституту забезпечення позову.
Доводи позивача про те, що у разі визнання судом протиправним та скасування рішення про відкликання депутата за народною ініціативою, чинним законодавством України не передбачено механізму відновлення за особою статусу депутата, як і не передбачено підстав для подальшої втрати статусу іншим депутатом, наступним за черговістю від місцевої організації політичної партії, який буде визнаний обраним територіальною виборчою комісією, колегія суддів відхиляє враховуючи обставину фактично задоволення позовних вимог на етапі забезпечення позову.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
У рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.
Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Частина 6 статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.
Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить норм, які б надавали можливість відкликати голос депутата або визначати його недійсним після проведення голосування. Це у свою чергу унеможливлює «тимчасове повернення повноважень» депутату у контексті того, що у разі відмови у задоволенні позову, його повноваження є скасовані саме із дати прийняття рішення вищого керівного органу партії, а голосування, врахування, неврахування голосів або їх анулювання у період дії ухвали про забезпечення позову у даному випадку законодавством не передбачено.
Врахування голосу особи, повноваження якої були припинені рішенням вищого керівного органу партії, під час дії ухвали про забезпечення позову, несе пряму загрозу принципу правової визначеності як складової верховенства права. У разі подальшої відмови суду в задоволенні позову по суті, легітимність усіх рішень місцевої ради, прийнятих за участю такої особи, буде поставлена під сумнів. Це здатне повністю паралізувати роботу органу місцевого самоврядування через масове скасування його рішень у судовому порядку, що суперечить принципу "належного врядування" та інтересам територіальної громади.
У межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зупинення дії спірних рішень зумовить виникнення невиправданого судового втручання у внутрішню діяльність Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову.
Крім того, у випадку залишення в силі спірної ухвали суду, а відповідно і спірних наказів, позивач протягом судового розгляду, який може тривати невизначений період перебуватиме у статусі депутата, а її можливі дії чи рішення можуть суперечити цілям та завданням Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", що також не відповідає балансу інтересів сторін.
Відповідно, надання правової оцінки діям/бездіяльності та фактам, які позивач вважає підставою для задоволення позовних вимог, на етапі розгляду заяви до судового розгляду справи дослідження доказів вважатиметься вирішенням спору по суті. 
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
У межах перевірки правомірності рішення вищого керівного органу політичної партії суд не може втручатися у дискреційні повноваження та впливати на свободу вільного вибору керівництва партії щодо ставлення тих чи інших депутатів, обраних шляхом висування місцевою організацією політичної партії, натомість до повноважень суду належить саме перевірка дотримання визначеної законодавством процедури прийняття рішення про відкликання депутата за народною ініціативою (Постанова Верховного Суду від 30.09.2024 року у справі №380/4166/22).
Твердження заявника стосовно протиправності спірних рішень є передчасними, оскільки такі аргументи є, за своєю суттю, підставами позову, надання оцінки яким може здійснюватися виключно у ході судового розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 КАС України, а висновки суду першої інстанції є передчасними, то останнім задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову без урахування вказаних вище обставин.
Колегією суддів враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Розглянувши доводи Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, та наявні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та відмовити у вжитті заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ" на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної організації політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", Політичної партії "ЗА МАЙБУТНЄ", третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійний вимог на предмет спору - Уманська міська територіальна виборча комісія Уманського району Черкаської області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2026 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко 

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко

Повний текст постанови складено 17.09.2026.