Справа № 188/3406/25 
Провадження № 2/188/1479/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року  с-ще Петропавлівка 
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.,
секретар судового засідання Сахно А.А.
справа №188/3406/25
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
відповідач: ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11869,85 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 27.11.2021 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним Товариством «ОТП БАНК» кредитний договір № 2038230898. 
14.03.2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір ФАКТОРИНГУ №14/03/25,у відповідності до умов якого право грошої вимоги за вказаним кредитним договіром № 2038230898 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договіром № 2038230898 в сумі 11869,85 грн., з яких:
- 10302,31 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту;
- 3,10 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 1564,44 – загальна сума боргу по комісії.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строк і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, а також про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений, відповідно до ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про розгляд справи шляхом розміщення виклику про розгляд справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України», веб-сторінка «https://ptr.dp.court.gov.ua».
Суд розглядає справу заочно, у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
27.11.2021 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним Товариством «ОТП БАНК» кредитний договір № 2038230898 на підставі анкети-заяви на отримання кредиту. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кошти на споживчі цілі в розмірі 12547,00 грн. строком на 18 місяців зі сплатою 21,80% річних та комісії в розмірі 3% щомісяця від суми кредиту. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується Меморіальним ордером № 47594694 від 29.11.2021 року.
Підписанням кредитного договору, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами кредитування та погоджується їх виконувати.
Правила надання фінансових послуг АТ «ОТП БАНК» перебувають у загальному доступі та розміщені на сайті www.otpbank.com.ua.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою), та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, та іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно із ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України - другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі ,якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажанням укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Отже договір укладений відповідно до вимог чинного законодавсвтва. 
Правонаступництво позивача підтверджено належними доказами з огляду на наступне.
14.03.2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір ФАКТОРИНГУ №14/03/25,у відповідності до умов якого право грошої вимоги за вказаним кредитним договіром № 2038230898 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договіром № 2038230898 в сумі 11869,85 грн., з яких:
- 10302,31 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту;
- 3,10 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 1564,44 – загальна сума боргу по комісії.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Враховуючи положення частини першої ст. 16 ч. 2 статті 1050 ЦК України, відсутність доказів направлення кредитором вимоги боржнику про виконання зобов`язання до моменту пред`явлення позову не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про повернення заборгованості.
Таким чином, внаслідок укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора, і саме ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Позивачем надано виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2039330373 за період з 26.10.2022 року по 26.10.2025 рік, який здійснений первісним кредитодавцем, який підтверджує часткове погашення відповідачем кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також періоди, розмір і порядок нарахування відсотків відповідно до укладеного договору, що відповідає положенням ст.ст.8,12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості - належним доказом.
Відповідні висновки суду не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, який у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25 травня 2021року усправі N554/4300/16-ц дійшов висновку,що "належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи,оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Пробухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі."
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловлено правову позицію про те, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідач частково сплачував заборгованість, що є підтвердженням отримання ним кредиту та визнання умов та правил надання кредитних коштів.
Комісія банку, її розмір та період сплати – узгоджені сторонами умовами договору, тому підлягає задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено в суді, з наданням належних та допустимих доказів, наявність заборгованості відповідача та її розмір, та є достатніми та достовірними у розумінні ст.ст.76-78, 80 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним
договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування
позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), також нарахованих за договорами відсотків.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відсотки не являються відповідальністю за невиконання зобов`язання, а є платою за кредит та входять до складу зобов`язання позичальника щодо сплати кредиту, що також передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином нарахована позивачем сума заборгованості в розмірі 11869,85 грн. за договором підлягає стягненню оскільки є доведеною належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3028.00 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши зазначені кошти з відповідача.
Матеріали справи не містять доказів підтвердження інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, зазначених позивачем в позовній заяві, а тому відсутні підстави такого стягнення.
Беручи до уваги умови договору факторингу, керуючись ст.ст.,16, 512, 603, 1048-1050,1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 133, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК», заборгованість за кредитним договором № 2039330373 від 26.10.2022 року в розмірі 11869,85 /одинадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 85 копійок/ грн., з яких:
- 10302,31 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту;
- 3,10 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 1564,44 – загальна сума боргу по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК», судові витрати у розмірі 3028,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК». 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Суддя | О. М. Курочкіна