Справа № 161/19689/26 
Провадження № 2-о/161/610/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого - судді Антіпової Т.А.,
за участю секретаря - Денис О.Ю.,
розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України.
Свою заяву мотивує тим, що 11 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя департаменту ЗАГС Міністерства юстиції республіки Крим, актовий запис №801.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дитину дівчинку, вагою 2 270 грамів. Ці данні зазначені у виписному епікризі від 29.08.2016 року, які відповідають дійсності. Дитина була народжена в пологовому будинку, який розташований на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АРК, Україна. Також видане у м. Сімферополь свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_4 від 25.08.2016 серія НОМЕР_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 народила дитину дівчинку, вагою 3 320 грамів. Ці данні зазначені у медичному свідоцтві про народження від 05.11.2021 року, які відповідають дійсності. Дитина була народжена в пологовому будинку, який розташований на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АРК, Україна. Також видане у м. Сімферополь свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_5 від 16.11.2021 серія НОМЕР_2 .
Враховуючи ту обставину, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, то виникла необхідність встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дітей необхідне для реалізації батьківських прав та державної реєстрації народження дитини в Україні.
В зв`язку з цим позивач просив суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної республіка Крим, Україна, дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , матір`ю якої є громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько, громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної республіка Крим, Україна, дитини жіночої статі - ОСОБА_5 , матір`ю якої є громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько, громадянин України. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 15.09.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у цій справі, призначено судове засідання на 15 вересня 2026 року о 15:30 год..
Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявника подала клопотання (включила його в текст заяви) про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Враховуючи, що розгляд даної категорії справ, відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Заявник ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.3-4).
ОСОБА_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 (а.с.6).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  уклали шлюб, який зареєстрований 11.06.2015 року Відділом реєстрації шлюбу у м. Сімферополь департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №801, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 11.06.2015 року (а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дитину дівчинку, вагою 2 270 грамів. Ці данні зазначені у виписному епікризі від 29.08.2016 року. Дитина була народжена в пологовому будинку, який розташований на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АРК, Україна. Також видане у м. Сімферополь Свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_4 від 25.08.2016р. серія НОМЕР_1 (а.с.10-11).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 народила дитину дівчинку, вагою 3 320 грамів. Ці данні зазначені у медичному свідоцтві про народження від 05.11.2021 року. Дитина була народжена в пологовому будинку, який розташований на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АРК, Україна. Також видане у м. Сімферополь Свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_5 від 16.11.2021р. серія НОМЕР_2 (а.с.12,14).
З 20.02.2014 місто Сімферополь є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України (Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376).
Частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 
Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 N 117-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».
Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 
Згідно з ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно з ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. 
Згідно з ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. 
Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». 
У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.
При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] є далеким від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).
Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 та від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22.
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. Проте держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
Згідно з ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. 
З врахуванням викладеного, суд вважає заяву про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилася у зв`язку з тим, що документ, який підтверджує факт народження дитини, виданий на тимчасово окупованій території, а тому, в силу закону є недійсним та не створює правових наслідків. 
Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дітей у позасудовому порядку. Реєстрація народження дитини є обов`язком батьків. Встановлення юридичного факту народження дітей необхідне заявнику для реалізації батьківських прав.
З врахуванням викладеного, суд вважає заяву про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної республіка Крим, Україна, дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , матір`ю якої є громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , батько, громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної республіка Крим, Україна, дитини жіночої статі - ОСОБА_5 , матір`ю якої є громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , батько, громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Рішення суду є підставою для реєстрації факту народження в установленому законом порядку і підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 вересня 2026 року.
Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області  Т.А. Антіпова