КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м. Кропивницький Справа №340/1262/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Кропивницького апеляційного суду
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кропивницького апеляційного суду про:
- визнання протиправними дій Кропивницького апеляційного суду щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 грн;
- зобов`язання Кропивницького апеляційного суду надати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він із 20.03.2008 р. є суддею апеляційного суду Кіровоградської області у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У зв`язку з тим, що Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік» від 3 грудня 2025 року №4695-ІХ прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року встановлений у розмірі 3 328 грн, позивач 27.02.2026 р. звернувся до відповідача з заявою про видачу йому довідки про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема у 2026 р. у розмірі 3 328 грн. Відповідач листом №07-20/14/2026 від 03.03.2026 р. оформленим у вигляді «Довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» - відмовив у наданні довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахованої із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 328 грн, оскільки видав довідку виходячи з прожиткового мінімуму – 2 102грн. Позивач вважає такі дії відповідача противоправними.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.33-34). Представник відповідача зазначає, що 27.02.2026 р. суддя у відставці ОСОБА_1 подав до Кропивницького апеляційного суду заяву, якою просив видати йому довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою згідно з додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахованої із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 328 грн. Кропивницьким апеляційним судом ОСОБА_1 надано довідку від 03.03.2026 р. №07-20/14/2026 згідно якої станом на 01 січня 2026 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 219 659 грн 00 коп., у тому числі посадовий оклад: 115 610 грн 00 коп., доплата за вислугу (70%): 80 927 грн 00 коп., доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%): 11 561 грн 00 коп., щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (10%): 11 561 грн 00 коп. Дана довідка видана із розрахунку, установленого абзацом 5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, посадового окладу прокурора окружної прокуратури, посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - на рівні, встановленому для відповідного державного органу станом на 31 грудня 2025 року, тобто у розмірі 2102 грн, як встановлено абзацом 5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». Надання довідки із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн зумовлено таким. Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. №3-1. Додатком 2 до Порядку встановлено форму довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому абзацом 6 п.2 р.ІІ Порядку визначено, що довідка про суддівську винагороду видається з урахуванням суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Для розрахунку суддівської винагороди працюючих суддів, застосовується прожитковий мінімум на рівні, встановленому абзацом 5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік». Так само затвердженим кошторисом Кропивницького апеляційного суду на 2026 рік визначено обсяг видатків за кодом економічної класифікації видатків 2113 «Суддівська винагорода» з розрахунку сум, необхідних для здійснення виплат суддівської винагороди зважаючи на установлений законом про Державний бюджет України прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовуються для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102 грн. Відповідно і при наданні довідки про суддівську винагороду за формою, згідно з додатком 2 до Порядку, при розрахунку застосовано установлений абзацом 5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для визначення базового розміру посадового окладу судді на рівні 2 102 грн. Вказане узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.04.2025 р. у справі №240/9028/24, якою вирішено колізію між Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та законами про Державний бюджет України на відповідний рік щодо визначення розміру посадового окладу судді. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів, як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні. Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.18).
10.04.2026 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.38).
Дослідивши подані позивачем та відповідачем-1 документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 20.03.2008 р. №243-VI звільнено з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , у зв`язку з поданням заяви про відставку.
ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького апеляційного суду із заявою від 26.01.2026 р. про видачу йому довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з встановленого на 01 січня 2026 року мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 3 328,00 грн (а.с.11-12).
Кропивницьким апеляційним судом видано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.03.2026 р. №07-20/14/2026 у якій складові грошового з0абезпечення розраховано з прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 2 102,00 грн (а.с.13).
Листом Кропивницького апеляційного суду від 04.03.2026 р. №07-24/16/2026 повідомлено ОСОБА_1 , що надання довідки про суддівську винагороду за формою, згідно з додатком 2 до Порядку, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого абзацом 3 ст.7 Закону – 3 328 грн, суперечить вимогам Порядку №3-1 та Закону України «Про Державний бюджет України» (а.с.23).
Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Визначені Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Конституційний Суд України неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, від 04 грудня 2018 року №11-р/2018).
Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
30.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі за текстом – Закон №1402).
Відповідно до ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі за текстом – Закон №1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.2 ст.135 Закону №1402 суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
З огляду на п.2 ч.3 ст.135 Закону №1402, базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Отже, розрахунковою величиною для обрахунку розміру посадового окладу судді є прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. №2017-ІІІ державні соціальні стандарти – встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
Статтею 2 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються з метою, зокрема, визначення механізму реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, визначених Конституцією України.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового обслуговування, соціального захисту, культури, охорони здоров`я та освіти.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум».
У розумінні статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. №966-ХIV (далі за текстом – Закон №966) прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі – набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі – набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі – набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
Зазначеною нормою Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.
Згідно з ч.3 ст.4 Закону №966 прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Законом України «Про прожитковий мінімум» не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Вказаним законом судді не віднесені до окремої соціальної чи демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 р. установлено, що з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум працездатних осіб – 3328 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, посадового окладу прокурора окружної прокуратури, посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - на рівні, встановленому для відповідного державного органу станом на 31 грудня 2025 року.
Як встановлено абзацом 5 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 р. №4059-ІХ з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Суд враховує, що зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також в Закон України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення розміру прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.
Водночас Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Проте, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
На такі аспекти при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет звертав увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги повинен братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Зазначена конституційна гарантія незалежності суддів не може зазнавати змін без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, тобто суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2026 року (3 328,00 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102,00 грн), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», є протиправною.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у справі №580/2522/24, від 13 листопада 2024 року у справі №200/1707/24, від 20 лютого 2025 року у справі №420/3716/24, від 17 лютого 2026 року №200/2309/25.
Отже, відповідач відмовляючи позивачу у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з встановленого на 01 січня 2026 року мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 3 328,00 грн, діяв необґрунтовано та всупереч вимог частини 2 статті 130 Конституції України і частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
При цьому суд вважає безпідставним посилання відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 04.04.2025 р. у справі №240/9028/24, оскільки у зазначеній справі спірні правовідносини стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема, обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді. 
Натомість, у даній справі, предмет спору стосується видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 року.
На переконання суду, відмінність спірних правовідносин та фактичних обставин у справі №240/9028/24 та у справі, що розглядається, виключає можливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постанові від 24 квітня 2025 року у зазначеній справі, під час розгляду цього спору.
Також суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2026 року №200/2309/25 відступлено від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі №520/32171/24, у якій викладено правовий висновок про те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та, відповідно, що з 01 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а отже відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці та сформувала такий: у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня, а також зумовленим цим зростанням розміру суддівської винагороди, розрахунок якої здійснюється на основі прожиткового мінімуму, у суддів у відставці виникає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання; для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік та, відповідно, у разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 331,50 грн (а.с.14).
Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
При цьому відповідно до пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI визначено розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 р. №4695-IX установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 гривень.
Таким чином, за позовну вимогу немайнового характеру, яку заявлену фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 311,20 грн (3 328,00 грн х 0,4).
Однак позивачем надмірно сплачено 0,30 грн.
З огляду на п.1 ч.1 ст.7 Закону №3674, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону №3674 у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Зважаючи на викладене, питання щодо повернення переплаченої суми судового збору може бути вирішене судом за клопотанням позивача.
Разом з тим, суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 311,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького апеляційного суду.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Кропивницького апеляційного суду щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 грн.
3. Зобов`язати Кропивницький апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 311,20 грн (одна тисяча триста одинадцять грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького апеляційного суду (м. Кропивницький, проспект Європейський, 2, код ЄДРПОУ 42265404).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 31 липня 2026 року.
Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ