ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/1381/26 
Провадження №3/943/481/2026 

11 вересня 2026 року м. Буськ
Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського Р ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , протягом року до адмінвідповідальності притягувався: постанова Буського районного суду Львівської області від 28.05.2026 за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП штраф в в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу, —
за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 723461 від 19.07.2026 гр. ОСОБА_1 19 липня 2026 року о 11 год. 20 хв. в с. Задвір`я по вул. Сонячна, 26 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ZUBR» д.н.з. б/н, вживав алкоголь після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за його участі о 11.20 год, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, а саме: мотоблоком Зубр, д.н.з. б/н, огляд порушника на стан сп`яніння, проводився з застосування приладу Драгер, результат тесту 2,96 %, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 723461 від 19.07.2026 гр. ОСОБА_1 19 липня 2026 року о 11 год. 20 хв. в с. Задвір`я по вул. Сонячна, 26 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ZUBR» д.н.з. б/н, перед початком руху не переконався в безпечній швидкості та відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки ШКОДА модель Фабія д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді від 11.09.2026 вищевказані справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Правопорушник не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням матеріали розглядати у його відсутності, вину визнає повністю та обрати мінімальну міру покарання.
Крім того, гр.  ОСОБА_1 подав заяву в якій просив суд розстрочити йому виконання постанови суду в частині стягнення штрафу в розмірі 34000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою рівними частинами щомісяця, оскільки не має можливості одномоментно сплатити вказані кошти, враховуючи його складне матеріальне становище, про що суду надав окрему письмову заяву.
Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повномуі об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до 2.10 «є» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколами про адміністративні порушення серії ЕПР1 № 723461 від 19.07.2026, серії ЕПР1 № 723461 від 19.07.2026, рапортами інспектора СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП У Л/о.. Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративних правопорушень доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), що не спростовані ОСОБА_1 . 
Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.
За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим суддя вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Разом із тим, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про розстрочку йому виконання постанови суду в частині стягнення штрафу в розмірі 34 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою рівними частинами щомісяця підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення (ст. 299 КУпАП).
Статтею 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
В силу вимог ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300 ^1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).
Згідно частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлене правопорушником клопотання слід задовольнити, розстрочивши ОСОБА_1 виконання даної постанови суду про накладення на нього адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 34 000,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 2 833,33 грн. щомісяця, у зв`язку із його складним матеріальним становищем.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 36, 40-1, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суддя:

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2 000 (дві) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Буського районного суду Львівської області від 11 вересня 2026 року в справі №943/1381/26 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 34 000,00 грн. на строк 12 (дванадцять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 2 833 (дві тисячі всімсот тридцять три) гривні 33 копійки, щомісячно.
Стягнути з гр.  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районнийсуд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова