Провадження № 2/537/2262/2026
Справа № 202/885/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2026  місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О., 

за участі секретаря судових засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом: 

Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» 

до

ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (надалі за текстом – позивач або ТОВ «Фінансова компанія «Він Фінанс», до перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулося з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом – відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (надалі за текстом – ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») і відповідачем було укладено кредитний договір.

3. Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.

4. При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Він Фінанс».

5. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася, ані відзиву, ані будь-яких інших процесуальних документів до суду не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, письмово про поважні причини неявки у судове засідання не надав.

7. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, письмово про поважні причини неявки у судове засідання не надала.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 04.05.2026 у справі відкрито провадження, у відповідності до статей 178-180 ЦПК України сторонам запропоновано надати відзив, відповідь на відзив, заперечення.

9. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 05.03.2026 витребувано докази за клопотанням позивача.

10. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 28.04.2026 матеріали цивільної справи передано за підсудністю на розгляд Крюківського районного суду міста Кременчука за територіальною підсудністю на підставі частини 1 статті 31 ЦПК України.

11. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Крюківського районного суду міста Кременчука від 16.06.2026 матеріали справи передано головуючому судді Дряхлову Є.О.

12. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 19.06.2026 справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 21.07.2026.

13. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом – ЦПК України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзиву на позов не подала, а позивач заперечень проти вирішення справи в заочному порядку не надав, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

14. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

15. Відповідно до укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем кредитного договору у формі Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018, відповідач отримала кредит в розмірі 6 800,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі, передбаченому договором, на строк до 24.12.2018. 

16. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення фінансових операцій – основні види економічної діяльності 82.91 «Діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історій» (основний).

17. Укладений договір складається зі Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018, Загальних умов договору кредитної лінії та паспорту споживчого кредиту.

18. Відповідач з умовами договору ознайомилася, договір нею підписаний електронним підписом 24.11.2018 о 10:06:57  у формі одноразового ідентифікатора Otp-пароля – 39108.

19. За умовами договору, кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта – картку для зарахування 516874ХХХХХХ2503.

20. 28.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем було укладено додаткову угоду № АМ1782918 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG7818815. За умовами угоди, відповідач додатково отримала в кредит грошові кредит в розмірі 1 900,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,68% в день. Загальний розмір кредиту склав 10 360,00 грн, з яких 8 700,00 грн тіло кредиту, 1 660,00 грн – відсотки; реальна річна ставка – 243,69%, строк погашення: 06.03.2019.

21. Відповідач з умовами додаткової угоди до договору ознайомилася, договір нею підписаний електронним підписом 28.11.2018 об 11:22:25  у формі одноразового ідентифікатора Otp-пароля – 57140.

22. За умовами угоди, кредитні кошти було надано шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта – картку для зарахування НОМЕР_1 .

23. Отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 6 800,00 грн та 1 900,00 грн підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» за № 20.1.0.0.0/7-260310/79975-БТ від у 20.03.2026. 

24. Відповідач узяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту, комісії, відсотків відповідно до умов договору.

25. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.

26. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги № 01072019, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» передало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги до боржників згідно Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 01072019 від 01.07.2019, зокрема, право вимоги за Договором кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018. 

Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 01.07.2019 до договору відступлення прав вимоги № 01072019 від 01.07.2019 підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» Реєстр боржників від 01.07.2019.

27. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 19 060,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу – 8 700,00 грн, заборгованості по відсоткам – 1 660,00 грн, штрафи/пеня – 8 700,00 грн.

28. 25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» змінило назву на ТОВ «Він Фінанс», що підтверджується протоколом загальних зборів № 1706 від 25.07.2024.

29. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 19 060,00 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу – 8 700,00 грн, заборгованості по відсоткам – 1 660,00 грн, штрафи/пеня – 8 700,00 грн.

30. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (надалі за текстом – ЦК України), відповідачу на суму боргу за кредитним договором в розмірі 19 060,00 грн за період з 23.02.2019 по 31.12.2019 нараховано 3% річних у розмірі 1 716,97 грн та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 в розмірі 4 167,74 грн.

V. Оцінка суду

31. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом – ЦК України).

32. Вище вказаний договір підписаний за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.

33. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

34. Необхідність виконання зобов`язання належним чином та обов`язковість виконання договору закріплені в статях 525-526, 530, 629 ЦК України.

35. В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

36. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК України позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача.

37. Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд виходить з наступного.

38. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

39. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

40. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

41. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 1 660,00 грн.

42. Зі змісту укладеного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариств відсотками у розмірі 0,65% в день, реальна річна ставка 234,00%, загальний розмір відсотків за увесь період користування складає 1 660,00 грн. 

43. Відповідно до приписів частин 1-3 ст. 1056? ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

44. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

45. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

46. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5%; протягом наступних 120 днів – 1,5%.

47. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1%.

48. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

49. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги той факт, що кредитор нараховував відповідачу відсотки за увесь строк користування в розмірі, що не перевищує процентну ставку, передбачену чинним законодавством, у зв`язку з чим заборгованість по відсоткам у розмірі 1 660,00 грн підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача.

50. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів/пені за Договором кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018 у розмірі 8 700,00 грн, суд виходить з наступного.

51. За порушення позичальником строків повернення кредиту, прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець нарахував відповідачу штрафні санкції у розмірі 8 700,00 грн. 

52. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

53. За приписами п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

54. У зв`язку з цим, вимога про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені) у розмірі 8 700, 00 грн в даному випадку стягненню не підлягає, оскільки нарахування та стягнення неустойки в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону.

55. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

56. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

57. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

58. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8 700,00 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 1 660,00 грн, а загалом 10 360,00 грн.

59. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відшкодування, передбаченого ст. 625 ЦК України у розмірі 5 884,71 грн, суд виходить з наступного.

60. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

61. Розраховуючи, на підставі статті 625 ЦК України, 3% річних за період з 23.02.2019 по 31.12.2019 та інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, позивач виходив із суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 060,00 грн.

62. Враховуючи, часткове задоволення позовних вимог, за підрахунками суду, на суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 360,00 грн з відповідача на користь позивача підлягають стягненню:

- 3% річних за період з 23.02.2019 по 31.12.2019 складає 265,00 грн,

- інфляційні втрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 складають 2 265,36 грн.

63. Щодо поданого позивачем клопотання про поновлення строку позовної давності, суд виходить з наступного.

64. Договір кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем 24.11.2018. 

65. ТОВ «Фінансова компанія «Він Фінанс» звернулось до суду із позовом 30.01.2026.

66. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 

Відповідно до положень статей 256, 257, 259 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до правил статей 261, 262 цього Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

67. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року за № 211 з 12.03.2020 року на всій території України установлено карантин, дія якого у подальшому неодноразово продовжувалася. 

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236» від 25.04.2023 року за № 383 дію карантину було продовжено. 

Відповідно до ст. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 01 липня 2023 року карантин, який був встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, скасований на всій території України.

68. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

69. Ураховуючи викладене вище, строк позовної давності позивачем не пропущено.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

70. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

71. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

72. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

73. Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2024 між адвокатським об`єднанням «Анастасії Міньковоської» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про надання правової допомоги № 36. Додатковою угодою до договору від 25.04.2024 доповнено п. 1 та 1.2 договору.

Відповідно до п. 4.4. вказаного договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. 

Пунктом 4.7 вказаного договору передбачена тарифікація наданих клієнту послуг.

Матеріали справи містять детальний опис наданих послуг, згідно якого працівником адвокатського об`єднання підготовлено позовну заяву (5 000, 00 грн). 

Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.01.2026 загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом склала 5 000,00 грн. 

74. Сторона відповідача не заперечувала проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у такому розмірі, клопотання щодо неспівмірності та розумності судових витрат до суду не подала. 

75. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

76. Ураховуючи викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених вимог: 1 375,93 грн судового збору та 2 584,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»:

- заборгованість за Договором кредитної лінії № AG7818815 (номер в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця L1557765) від 24.11.2018 в розмірі 10 360,00 грн (десять тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок),

- 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 265,00 грн (двісті шістдесят п`ять гривень 00 копійок),

- інфляційні втрати в розмірі 2 265,36 грн. (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 36 копійок).

3. В іншій частині позовних вимог – відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» 1 375,93 грн (одну тисячу триста сімдесят п`ять гривень 93 копійки) судового збору та 2 584,00 грн (дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, місто Київ).

Відповідач: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ).

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2025.